‫מי אני?‬
‫אני ליסה הנדריקס.‬
‫ואני מכסחת אותך.‬
‫שון! מה עשית?‬
‫הוא כיבה את כוח המשיכה המלאכותי בספינה.‬
‫לא ידעתי שאני יכולה לעשות את זה.‬ ‫-שון!‬
‫בסדר, סליחה!‬ ‫רק ניסיתי לתקן את הקול של קיי-אר-אס.‬
‫רגע.‬
‫משבר נמנע.‬
‫שון!‬
‫אבא!‬
‫למה אתה רטוב?‬
‫כן. רבת עם המקלחת?‬
‫זו לא הייתה המקלחת.‬
‫זה מגעיל, טרי.‬
‫אתם ממש מצחיקים.‬
‫אני אפרש את הצחוק שלכם כסימן‬
‫שאתם לא רוצים להיות‬ ‫זוג עיניים נוסף שלי בצ'יליון.‬
‫רגע. זוג עיניים?‬
‫כאילו, אנחנו יכולים לעזור?‬
‫נוכל להיות ציידי ראשים?‬
‫יותר כמו מתמחים לציד ראשים.‬ ‫אבל אם תהיו טובים, מי יודע?‬
‫אולי אתן לכם להחזיק אחד מהרובים שלי.‬
‫באמת?‬ ‫-לא.‬
‫בחייך, אבא!‬
‫טוב. עכשיו תראו את זה.‬
‫זאת העבריינית הנמלטת שאנחנו מחפשים.‬
‫עדיין אוהבת את הז'קט הזה.‬
‫מה קרה?‬
‫כלום.‬
‫אני די בטוחה שראיתי אותה בעבר.‬
‫ראית אותה?‬
‫כן, בווראפיס. היא לא נראתה כמו פושעת.‬
‫תקשיבי, אפילו פושעים יכולים‬ ‫להיראות נחמדים. אבל תאמיני לי, היא לא.‬
‫היא מסוכנת.‬
‫אם מישהו מכם יראה אותה, תגידו לי מייד.‬
‫אל תיגשו אליה. אל תדברו איתה. הבנתם?‬
‫טוב, חבר'ה. תחגרו חגורות.‬ ‫אנחנו נוחתים. צ'יליון 5!‬
‫טוב, חבר'ה. הגיע הזמן לזוז.‬
‫- צ'יליון 5 -‬
‫- ברוכים הבאים לעולם צ'ילה -‬
‫ביי, קיי-אר-אס!‬
‫סליחה.‬
‫שון!‬
‫ותביאו לי נקניקיות צ'ילה!‬
‫צ'יליון, איזה מין מקום זה?‬
‫זה מקום שיגרום לכם להיות ערניים.‬
‫אנחנו יודעים, אבא. מאוד מסוכן…‬
‫המקום הכי שמח בגלקסיה.‬
‫החברה שהזקן שלכם עובד עבורה,‬ ‫מנהלת את המקום הזה, אז תתנהגו יפה.‬
‫לא, ברצינות. תתנהגו יפה.‬
‫כן!‬ ‫-יש!‬
‫פארק שעשועים? למה שווקס תבוא לכאן?‬
‫מי יודע? אולי כדי להוריד פרופיל.‬ ‫אולי יש לה איש קשר כאן.‬
‫צדתי פושעים מוזרים יותר‬ ‫שעשו דברים מוזרים יותר.‬
‫אם הייתי נמלט מהחוק,‬ ‫הייתי מתחבא בספלאשטאון.‬
‫הוא גדול כמעט כמו המקום הזה.‬
‫ייקח לנו הרבה זמן למצוא את וקס.‬ ‫אם אנחנו כבר כאן, כדאי שניהנה מזה.‬
‫לפני שאשכח…‬
‫יום הולדת שמח, בן.‬
‫תודה, אבא!‬
‫אוקיי. הנה התוכנית, ילד יום הולדת.‬
‫נתחיל בלגונת העצלנים.‬
‫ואז נלך לאולם המשחקים של צ'יליון,‬
‫למופע חיות הבר של צ'ילה,‬ ‫ואז נחזור ונאכל משהו.‬
‫נשמע טוב?‬
‫כן! עולם צ'ילה!‬
‫לא רע, זקן.‬
‫מה אמרת?‬
‫שום דבר. חכה, שון!‬ ‫-אל תיגע בזה!‬
‫- לגונת העצלנים -‬
‫נסיעה מהנה!‬
‫זה נראה כמו מתקן לתינוקות.‬
‫אבא! אפשר בבקשה?‬
‫וקס.‬
‫היי! תשיג אוכל משלך!‬
‫טעות שלי. חשבתי שאתה מישהו אחר.‬
‫כל הכבוד, אבא.‬ ‫-אתה מפספס כל הזדמנות שאתה לא מנצל.‬
‫תיהנו.‬
‫זה ממש לתינוקות.‬
‫למה אתם מענים אותי?‬
‫שוב!‬ ‫-לא!‬
‫היי, גברת קטנה. רוצה לנסות את מזלך‬ ‫בדוכן היריות אוקטוקלופ?‬
‫את זה אני אוהבת.‬
‫קדימה, ליסה!‬
‫- ניקוד גבוה! -‬
‫טוב, כנראה שיש לך כישרון טבעי.‬
‫אתה תבחן את היכולות שלך, אבא?‬
‫מה? לא. אני בסדר.‬ ‫-קדימה, אבאל'ה.‬
‫אתה תיתן לילדה שלך להשפיל אותך ככה?‬
‫תסתכלו ותלמדו.‬
‫אל תרגישי רע. לקח לי שנים להיות כל כך טוב.‬
‫סליחה, אבאל'ה. בהצלחה בפעם הבאה.‬
‫- תוצאה: 100 -‬
‫מה? איך?‬
‫לא היית אמור לפגוע בצ'ילות, אבא,‬ ‫רק בחייזרים הרעים.‬
‫בכל מקרה, המשחקים האלה מכורים.‬ ‫-תראו!‬
‫מופע חיות הבר של צ'ילה עומד להתחיל!‬
‫קדימה!‬
‫הם כל כך חמודים!‬
‫יותר חמודים מבוגדוג?‬
‫אל תהיי טיפשה, ליסה.‬ ‫אין דבר יותר חמוד מבוגדוג.‬
‫מינים מכל גלקסיה,‬ ‫ברוכים הבאים לתיאטרון צ'ילה.‬
‫כן!‬
‫כן! צ'ילות! קדימה, צ'ילות!‬ ‫-כן!‬
‫יש לנו כאן את היצורים הכי חמודים בצ'יליון.‬
‫הצ'ילות!‬
‫היצורים הקטנים האלה‬ ‫לא כל כך חכמים או חזקים.‬
‫למעשה, בלעדינו, המסכנים האלה היו נכחדים.‬
‫למרבה המזל, הצ'ילות לא חסרי תועלת לחלוטין.‬
‫ליצורים הקטנים האלה יש את היכולת לבדר.‬
‫אני רוצה אחד כזה.‬
‫- טסה -‬
‫וואו. לטלפון של אימא שלכם‬ ‫תמיד יש סוללה, נכון?‬
‫טס! היי!‬
‫מה שלום הילדים? את בטח תוהה‬ ‫מה שלום הילדים, נכון?‬
‫כן. לכן אני מתקשרת.‬
‫אין מה לדאוג.‬ ‫אני והילדים נהנים בספלאשטאון.‬
‫היי, אימא!‬
‫התינוקות שלי!‬
‫תראו את החיוכים האלה. נראה שאתם נהנים.‬
‫כן.‬
‫אנחנו נהנים.‬ ‫-יותר מנהנים.‬
‫ילד יום ההולדת הקטן שלי.‬
‫כבר לא כזה קטן. אבא נתן לי‬ ‫לעלות על מתקן של ילדים גדולים!‬
‫ואפילו קיבלתי סיכה מגניבה.‬ ‫-מותק, טוב, זה…‬
‫היי, יש פנדה מאחוריך?‬
‫לא ידעתי שיש פנדות בספלאשטאון.‬
‫מה? כן. פנדה! זה מיצג חדש.‬
‫אני מחכה לראות אותן‬ ‫בפעם הבאה שאקח את הילדים.‬
‫זה רק לזמן מוגבל.‬
‫טוב, אני מניחה שאתן לכם ליהנות.‬
‫תנו לי לדבר עם אבא שלכם לרגע, בסדר?‬ ‫-בסדר, אימא.‬
‫אוקיי. נשמע שהמצב יותר טוב.‬
‫כן.‬
‫אני לא יודע. אני מניח‬ ‫שהיא סוף סוף השתכנעה.‬
‫בסדר.‬
‫אני מניחה שנתראה כשתחזרו.‬
‫כן. נתראה בקרוב.‬
‫היי, רגע, טרי, יש שם שני ירחים מעליך?‬
‫הילדים מתקשרים אליי. חייב ללכת. ביי!‬
‫אנחנו חייבים למצוא את וקס, ומהר.‬
‫זה אומר שאין לנו זמן‬ ‫ללטף את היצור הקטן הזה?‬
‫אפשר להשאיר אותו אצלנו?‬
‫הוא לא חיית מחמד, שון.‬
‫הוא בסכנת הכחדה.‬ ‫-אז מה? אנשים מגדלים תוכים.‬
‫היי, חבר.‬
‫"צ'אקאלו."‬
‫הוא מחבב אותך.‬
‫בטח יש לו עוגייה בכיס או משהו.‬
‫אני שומע אותך מלכלכת שם, ליסה. אל תכעסי.‬
‫היי, יצור קטן. אתה רוצה את זה?‬
‫עכברוש מרושע! היי, תחזור הנה!‬
‫ליסה!‬ ‫-סליחה.‬
‫תחזור הנה!‬
‫הוא נכנס בדלת הזאת.‬ ‫-שון, חכה!‬
‫כתוב לעובדים בלבד.‬
‫אתה לא עובד?‬
‫כן. כן.‬
‫אבא? מה זה המקום הזה?‬
‫אני לא בטוח.‬
‫אלוהים, הגרביל הקטן הזה‬ ‫מרביץ כמו אדם בוגר.‬
‫אבל הבוסים שלך הם הבעלים שלו, לא?‬ ‫-אני רק יודע שכשאני אתפוס אותו…‬
‫היי!‬
‫הנה הוא! צ'אקאלו!‬
‫היי!‬
‫תפסתי עוד אחד שניסה לברוח.‬ ‫אני מחזיר אותו עכשיו.‬
‫היי. לאן אתם הולכים?‬
‫כמה פעמים אני צריך להגיד לכם להפסיק לברוח?‬
‫וואו.‬
‫טוב.‬
‫בחזרה לעבודה.‬
‫יותר מהר!‬
‫בלי הפסקות. זוזו!‬
‫אבא, זה ממש דפוק.‬
‫טוב, אנחנו לא יודעים את זה. אולי ככה הם…‬
‫מה אמרתי לך?‬
‫אוקיי. זה די נורא.‬
‫זה לא היה נראה כמו המקום הכי שמח בגלקסיה.‬
‫אהבתי את המקום הזה יותר‬ ‫כשהצ'ילה כיסח את אבא.‬
‫- הקונצרן -‬
‫כל זה רק כיסוי לזה?‬
‫זה…‬
‫זה לא נהדר. אבל…‬ ‫-לא נהדר?‬
‫אבא, היצורים האלה הם אסירים.‬
‫אנחנו לא יודעים בוודאות‬ ‫מה הקונצרן עושה איתם.‬
‫למיטב ידיעתנו,‬ ‫אולי הקולרים האלה מדגדגים אותם.‬
‫אבא, זה רציני.‬
‫אנחנו לא יכולים לעשות משהו?‬ ‫-כן, אנחנו יכולים לנסות לשחרר אותם!‬
‫תקשיבו, אני יודע שמה שראינו שם היה נורא,‬
‫וזה לא מה שאתם רוצים לשמוע,‬ ‫אבל לא הגענו לכאן בשביל לעשות את זה.‬
‫המשימה שלנו היא לתפוס את וקס ולקבל תשלום‬ ‫כדי שנוכל להחזיר אתכם הביתה.‬
‫אבל, אבא!‬ ‫-ליסה.‬
‫זה לא ענייננו.‬
‫הצ'ילות יהיו בסדר בלעדינו. תסמכי עליי.‬
‫קדימה. בוא ננקה אותך לפני שהכתם הזה יימס.‬
‫למה שהוא יימס?‬ ‫-אתה לא רוצה לדעת.‬
‫תישארי כאן עד שנחזור. אל תסתובבי לבד.‬
‫היי! לאן אתה חושב שאתה הולך?‬
‫יש תור.‬ ‫-אתה צוחק עליי.‬
‫אבא! זאת…‬
‫מה את זוממת?‬
‫לא.‬
‫מה? איפה היא?‬
‫בקרוב תהיו חופשיים, חברים.‬
‫תישארו חזקים.‬
‫אבא!‬ ‫-אל תגידי לי שאת צריכה ללכת לשירותים.‬
‫לא. ראיתי את וקס.‬ ‫-רגע. באמת? איפה היא?‬
‫אפשר לתפוס אותה עכשיו.‬ ‫-אבא, לא.‬
‫היא אחת מהטובים. היא נתנה אוכל לצ'ילות.‬
‫היא דיברה על לשחרר אותם.‬ ‫-מה?‬
‫עקבתי אחריה ו…‬
‫עקבת אחריה? אמרתי לך שהיא מסוכנת.‬
‫אבא, אני יודעת, אבל תקשיב לי!‬ ‫היא לא רעה. היא…‬
‫זאת לא החלטה שלך.‬ ‫-אבא, בבקשה, אתה לא יכול להסגיר אותה.‬
‫אתה לא יודע מה הבוסים שלך רוצים ממנה,‬
‫או מה הם יעשו לצ'ילות אם היא לא תציל אותם.‬
‫ליסה, זה לא פתוח לדיון.‬
‫היא עבריינית נמלטת,‬ ‫ואני כאן כדי לתפוס אותה.‬
‫וקס והצ'ילות או כל דבר אחר הם לא ענייני.‬
‫אתם כן.‬
‫איך אתה יכול להגיד את זה?‬
‫אימא תמיד אומרת שצריך לעשות‬ ‫את הדבר הנכון, לא משנה מה.‬
‫זה לא הדבר הנכון, אבא?‬
‫לא אשאל אותך שוב, ליסה.‬ ‫תגידי לי איפה ראית אותה.‬
‫היא הייתה ליד האוקטוקלופים.‬
‫את באה?‬ ‫-לא.‬
‫מכיוון שלא אכפת לך שאתה בצד של הרעים,‬
‫אני חוזרת לספינה.‬
‫את יודעת מה?‬
‫בסדר. תחזרי לספינה.‬
‫היי, ליסה. הבאת לי נקניקיות צ'ילה?‬
‫ליסה, מותק, מה את עושה?‬
‫אבא שלך לא יאהב את זה.‬ ‫-לא אכפת לי.‬
‫לאן הלכת?‬
‫למה את עוקבת אחריי?‬
‫אני רוצה לעזור.‬
‫תרגום כתוביות: שלי קורסונסקי‬