‫זה היה ממש מגניב.‬
‫אבא.‬
‫אפשר לחכות לה במקום‬ ‫קצת יותר קרוב לאוקטוקלופים? בבקשה?‬
‫אנחנו יכולים לזוז,‬
‫אבל אז אולי נפספס את המטרה‬ ‫כשהיא תהיה רעבה,‬
‫או כשהיא תלך לשירותים,‬
‫או כשהיא תנסה להתגנב החוצה מיציאת החירום.‬
‫מכאן נוכל לראות הכול.‬
‫אני מניח שזה נכון. כל העבודות שלך כאלה?‬
‫זה לא תמיד יריות וקטטות, חבר.‬
‫רוב העבודה שלי היא המתנה.‬ ‫אולי אתה על כוכב עם נהרות זוהרים‬
‫ולטאות מעופפות, אבל פעמים רבות,‬ ‫אתה פשוט צריך לשבת ולחכות.‬
‫רוצה לדעת עוד משהו?‬
‫למה אתה וליסה לא מסתדרים?‬ ‫-מה? אנחנו לגמרי מסתדרים.‬
‫אתה לא חושב שאנחנו מסתדרים?‬ ‫-טוב, אתם רבים הרבה, אז…‬
‫אני לא יודע. אני מניח שאני ואחותך‬ ‫לא תמיד מסכימים על הכול.‬
‫אולי אתה מתגעגע לכל הדברים שלה.‬
‫אתה יודע, כמו משחקי הכדורעף שלה,‬ ‫התחרויות שלה, ההצגות שלה.‬
‫הצגות? איזה הצגות?‬
‫- איש הנצח המחזמר -‬
‫יכול להיות רק אחד, ופעימות הלב שלי מואצות.‬
‫כן!‬
‫הם עשו מחזמר על איש הנצח?‬
‫זה נשמע די מגניב. חבל שלא ראיתי את זה.‬
‫כן, זה היה ממש מגניב.‬
‫ואז אכלנו אוכל סיני,‬ ‫ואכלתי דיונון בפעם הראשונה.‬
‫אני ואימא קיבלנו אותו פתק‬ ‫בעוגיות המזל שלנו. סבתא קיבלה פתק ריק…‬
‫אבל אנחנו מבלים יחד כל הזמן עכשיו.‬
‫כן, איש קטן. נכון.‬
‫זקוקים לך במתחם האוקטוקלופס, 327.‬
‫אני אסיר את זה.‬
‫אל תצעקי ואל תשקרי לי.‬
‫הבנת?‬
‫וואו. חשבתי שאת…‬ ‫-אמרת שעבדת עם סאבו ברוק.‬
‫למה עקבת אחריי? הוא פה? הוא שלח אותך?‬
‫מה? לא.‬
‫עבדתי איתו בעבר. כלומר, הייתי המתמחה שלו.‬
‫אז, כן, טכנית עבדתי עם הבחור.‬
‫אבל אז עזבתי אותו.‬
‫כן. הוא עובד עבור אנשים מפוקפקים,‬
‫ואת יודעת, פשוט לא יכולתי‬ ‫להיות חלק מזה. אז התחלתי לעבוד לבד.‬
‫אמרתי, אל תשקרי לי.‬
‫בסדר. תראי, אני יודעת מה את עושה פה.‬
‫ראיתי את הצ'ילה במכרות, וראיתי אותך,‬
‫וזה היה נראה כאילו את עוזרת להם.‬
‫אם את תנסי לשחרר אותם,‬ ‫אז אני רק רוצה לעזור. זהו זה.‬
‫את הילדה מווראפיס.‬
‫מה קרה עם אבא שלך?‬
‫הוא…‬
‫אני לבד עכשיו.‬
‫את באמת רוצה לעזור?‬
‫כן.‬
‫וקס.‬ ‫-ליסה.‬
‫ליזה. שם מעניין.‬
‫- עובדים בלבד -‬
‫סליחה. אני צריכה להיות זהירה.‬
‫למזלך, לי ולצוות שלי לא תזיק עוד עזרה.‬
‫ברוכה הבאה לשחרור.‬
‫אלה סטלבה ומקורן.‬ ‫סטלבה ומקורן, תכירו את ליזה.‬
‫מי זאת ליזה?‬
‫היא עבדה עבור סאבו ברוק.‬
‫אבל עכשיו היא עובדת איתנו.‬ ‫היא תעזור לנו עם המבצע שלנו היום.‬
‫את רוצה להכניס את היונקת הקטנה הזאת‬ ‫לתוכנית בשלב כל כך מאוחר?‬
‫איך את יודעת שסאבו לא שתל אותה כאן?‬
‫את רוצה לסמוך על מישהו שעבד עבור הקונצרן?‬
‫אני עבדתי עבור הקונצרן. את סומכת עליי?‬
‫היי, אתן לא בהפסקה.‬
‫אוי לא.‬
‫פשוט…‬
‫נקניקיית צ'יליון מקולקלת.‬
‫רוצה לעזור לנו?‬
‫פשוט תסיימו ותנקו בסוף.‬
‫מרשים.‬
‫מה שתגידי.‬
‫ברוכה הבאה לצוות.‬
‫שימו לב, הפארק נסגר עכשיו.‬
‫טוב, בטח פספסנו אותה. ננסה שוב מחר בבוקר.‬
‫רגע! אבא! האוקטוקלופים.‬
‫אין תור.‬
‫תקשיב, אני אפצה אותך‬ ‫עם נקניקיות צ'יליון, בסדר?‬
‫תזמין, אני אבדוק אם אחותך רוצה משהו.‬
‫ליסה.‬
‫ליסה? היי, קיי-אר-אס.‬ ‫-טרי, אנחנו צריכים לדבר על משהו.‬
‫- עובדים בלבד -‬
‫הקונצרן הוא הבעלים של גן החיות,‬
‫אבל הוא לא מתפעל אותו או את המכרות שתחתיו.‬
‫צריך לשחרר את הצ'ילות‬ ‫לפני שגן החיות יתריע את הקונצרן.‬
‫אם הם ישחררו אות מצוקה,‬ ‫חיילי הקונצרן יגיעו אלינו תוך כמה דקות.‬
‫ואנחנו לא ננצח בקרב יריות נגד הקונצרן.‬
‫יש שלושה מערכים של שומרים,‬ ‫והם מחליפים משמרת כל שש שעות.‬
‫רק אחד נושא את כרטיס המפתח למרכז הפיקוד.‬
‫ברגע שניכנס למרכז הפיקוד,‬ ‫נוריד את גדרות גן החיות.‬
‫כשהחיות ישתחררו,‬ ‫השומרים יתעסקו בהן ולא ישימו לב אלינו.‬
‫ואז נרד למכרות, נשבית את הצווארונים,‬
‫ניתן לצ'ילות נשקים מהמחבוא שלנו,‬ ‫ונוביל אותם אל מחוץ לפארק ואל החופש.‬
‫אם נעשה את העבודה שלנו כמו שצריך,‬ ‫לא נצטרך לירות אפילו ירייה אחת.‬
‫אבל אנחנו צריכות‬ ‫להשבית את הצווארונים מתוך בניין האבטחה.‬
‫תני לי לירות כל הדרך פנימה…‬
‫הם יפעילו את האזעקה,‬ ‫ואנחנו נבלה את שארית ימינו בלוויין כלא.‬
‫טוב, גאונה, מה את מציעה?‬
‫מישהי חייבת להיכנס לשם.‬ ‫-אולי אני אוכל לעזור.‬
‫מה ל…‬
‫הפלתי את הגלידה שלי,‬ ‫ואיבדתי את הכלבלב שלי,‬
‫ואני לא מוצאת את אימא שלי!‬
‫אלוהים. אוקיי.‬
‫תישארי כאן.‬
‫היי, יש לנו ילדה שהלכה לאיבוד.‬ ‫-היי, את לא אמורה להיות כאן.‬
‫קל מדי.‬
‫את לא אמורה להיות כאן.‬
‫חייב לקרוא…‬
‫לא. אל תקרא.‬
‫ליזה, דווחי.‬
‫חייב ל…‬
‫הכול בסדר. כמעט הגעתי לעמדה.‬
‫בלי ילדים מאחורי הקלעים.‬
‫פשוט תלך לישון.‬
‫ליזה.‬ ‫-אוקיי.‬
‫אנחנו בסדר. אני בעמדה.‬
‫אוקיי. בסדר.‬ ‫אני אדריך אותך איך להשבית את הגדרות.‬
‫תקשיבי טוב.‬
‫אתה מתעסק שוב עם האוקטוקלופים, 327?‬
‫לא.‬
‫אתה כזה ילד. פשוט תניח להם.‬
‫סליחה!‬
‫הצילו!‬
‫הלו?‬
‫מה אתה עושה, 327?‬
‫אין גדרות. אני חוזר, אין גדרות.‬
‫אנחנו בפנים. קדימה.‬
‫הכול פנוי.‬
‫פשוט תמשיכו ו…‬
‫אוי לא. שומר אחד.‬ ‫הוא נשאר מאחור, הוא עומד לפנות בפינה‬
‫שלפניכן.‬
‫מה? מה הוא עושה?‬
‫תשאירו אותו לי.‬ ‫-רגע, אל…‬
‫הבעיה נפתרה.‬
‫ממש כאן.‬
‫רגע.‬
‫צריך לחכות עד שזה יהיה פנוי.‬
‫תנו לזה רגע.‬
‫אני אגיד לכן מתי.‬
‫אז איך גיליתן את המקום הזה?‬
‫גיליתי אותו כשעבדתי עבור הקונצרן.‬
‫הרגשתי שאני חלק ממשהו טוב.‬
‫חיבור היקום, זה כל הקטע שלהם.‬
‫אבל אז ראיתי איך הם עושים את זה.‬
‫משתלטים על כוכב,‬ ‫ומנצלים את כל צורות החיים התבוניות שיש בו.‬
‫זה הסיפור של צ'יליון והמון עולמות אחרים.‬
‫ברגע שגיליתי את זה, לא יכולתי לחזור.‬
‫אוקיי.‬
‫תתכוננו.‬
‫קדימה.‬
‫זה היה קרוב.‬
‫הקונצרן נראה די חכם.‬
‫למה השומרים לא כורים?‬ ‫למה הם צריכים את הצ'ילות?‬
‫המינרלים משמשים להכנת תרמילי על חלל.‬
‫ורק הצ'ילות יכולים לגעת במינרלים הגולמיים‬
‫בלי להשתגר.‬
‫שומר על המסילה.‬
‫אוקיי. ברגע שתהיו מוכנות.‬
‫אנחנו כאן.‬
‫בלי הפסקות. זוז.‬
‫צריך להשבית את הקולרים. את מוכנה, ליזה?‬
‫- שגיאה -‬
‫בטח נכנסתי לזה לא נכון.‬ ‫תני לי שוב את המספרים.‬
‫ארבע, שבע, שתיים, תשע,‬
‫שבע, שלוש, אחת, תשע.‬
‫אין לנו זמן לטעויות.‬ ‫-זו לא אני.‬
‫הקוד לא עובד. חכו רגע.‬
‫אוקיי. מצאתי משהו.‬ ‫אני מסתכלת על המפה של המכרות.‬
‫נראה שאתן קרובות למנהרת תחזוקה שמובילה‬
‫למערכת עודפי קולרים?‬
‫מערכת עודפי קולרים. זה בטח מנגנון אל-כשל.‬
‫בטח כדי לוודא שהקולרים‬ ‫לא יושבתו אם הגדרות ירדו.‬
‫ליזה, אנחנו צריכות‬ ‫שתובילי אותנו לאספקת החשמל לגיבוי.‬
‫אני על זה.‬
‫יש דרך אחרת להיכנס?‬ ‫-זה לא נראה ככה.‬
‫אוקיי. כנראה שנעשה את זה בדרך הקשה.‬
‫תראה, אחי, אני רק אומר‬ ‫שאם אתה רוצה שיהיו לך שרירים,‬
‫אתה צריך להיפטר מכל הרעלים…‬
‫מחוללי הקולרים מותקפים.‬
‫לא ראיתן את זה בא, נכון? טוב.‬
‫את חושבת שהקריאה יצאה?‬
‫בואי לא נחכה כדי לגלות.‬
‫תחזרו לעבוד.‬
‫תתרחקי.‬
‫בחייך, קטנצ'יק. אולי יש לי ממתק.‬
‫לא!‬
‫סוף סוף.‬ ‫-אני סוף סוף יכול לנשום שוב.‬
‫ידידתי, אני והעם שלי אסירי תודה.‬
‫הם יכולים לדבר?‬
‫וואו, זה ממש דפוק.‬
‫אל תודו לי עדיין.‬
‫סיבוב שני.‬
‫לסגת.‬
‫אסור לנו לתת לו לעצור את המבצע,‬ ‫לא משנה מה.‬
‫כן.‬
‫רגע. אני רואה עגלה חוצה לפניכן.‬
‫קיבלתי.‬
‫וקס, אני חושבת שהוא לכד אותנו.‬
‫כן, בדיוק.‬
‫אתן חושבות שאתן כל כך טובות?‬ ‫תטעמו את זה! כן!‬
‫אתן חושבות שאתן קשוחות? כן!‬
‫רד ממני, חתיכת…‬
‫אנחנו צריכים לזוז.‬
‫עשינו את זה.‬
‫קבל את זה, אבא.‬
‫את מועילה, יחסית ליצור יונק מוזר.‬
‫אופס. שכחתי שזה דולק.‬
‫היא מתכוונת, כל הכבוד, ליזה.‬
‫לכו! תברחו!‬
‫מה קרה?‬
‫אוי, לא. חבר'ה!‬
‫יש שם מישהו? אני מוקפת.‬
‫את לא אמורה להיות כאן.‬
‫וקס? חבר'ה. אם תענו עכשיו זה יהיה נהדר.‬
‫הצלחתן. אתן בטוחות.‬
‫היה לנו עיכוב קטן. נעים להכיר אותך, ליזה.‬
‫- עולם צ'ילה‬ ‫הכוכב הכי שמח! -‬
‫תתכבד?‬
‫פקפקתי בך, קטנטונת.‬ ‫אבל לא יכולנו לעשות את זה בלעדייך.‬
‫ליזה, אלחם לצידך מתי שתרצי.‬
‫עדיין אי אפשר לעצור. תתחלקו לשלוש קבוצות.‬
‫כל אחת תוביל קבוצה למקום מפלט.‬
‫אם קבוצה אחת תיתקל בבעיה,‬ ‫נוכל לסמוך על שאר הקבוצות שיעזרו לנו.‬
‫אוקיי. ננוח כאן.‬
‫אלוהים.‬
‫צ'אקאלו, אתה די טוב עם החרב הזאת.‬
‫אם תבקרי שוב בצ'יליון, אשמח ללמד אותך.‬
‫הקונצרן! תברחו!‬
‫רוצו!‬
‫מה קורה?‬
‫וקס, איפה את?‬
‫אנחנו חייבות ללכת.‬
‫ליזה, תברחי! הקונצרן, הם…‬
‫אבא? אבל איך…‬
‫איך מצאתי אותך?‬
‫זאת העבודה שלי. מה חשבת שיקרה?‬
‫תרגום כתוביות: שלי קורסונסקי‬