Vítejte zpátky na Chillionu.
Trošku se to tu změnilo.
- To vypadá slavnostně. - Zdravíčko.
Jsi trochu těžší, ale dobře.
Mladí se připravují na Yachtwanuun, jeden z nejstarších rituálů.
Plnoletá mláďata, která prokázala statečné srdce a ducha,
vyráží vstříc dospělosti.
Stanou se novými válečníky našeho kmene.
Přidej se k nim, Seane. Máš narozky.
Přidejte se oba.
Máte statečné srdce i silného ducha.
Žádná mláďata si to nezaslouží víc. Pojďte.
Nechci.
Teda… Mňam.
Vychoval jsi dvě úžasné děti.
No, když teď nemám práci,
možná s nima konečně budu trávit čas.
Nedopadlo to nejhůř.
Takže skončíš s lovením odměn?
Pro Konglomerát už dělat nemůžu.
Mohl bych zase lovit odměny na Zemi, ale vydělával bych míň.
- Možná zvážím řízení kamionu. - Přidej se k nám.
Pořád hledáme bojovníky proti Konglomerátu.
Neplatíme tolik, co mizerové, ale o své lidi se staráme.
Jo?
Jo. Dobře, díky.
Zvážím to.
UŽ JEDU. TĚŠÍM SE NA DĚTI!
- Co se děje? - Máma už si pro vás jede.
Ale prosím tě. Máme hromadu času.
Když máma napíše, že už jede,
znamená to, že ještě ani nevyjela.
Ale až pošle druhou zprávu…
20 MINUT. ZA CHVÍLI JSEM TAM.
Musíme domů.
Nemáme warpové bubliny.
Co teď budeme dělat?
Jsme ještě dál od domova než na začátku.
Možná bychom vám mohli pomoct.
Warpové bubliny!
K ničemu nám nejsou. Vezměte si, kolik chcete.
Je to naše poděkování za vaši pomoc.
Jsme boháči! Boháči!
Tak jo, klídek, kámo.
Tak se asi musíme rozloučit.
Asi ano.
Tak nezlob.
Ty taky.
Tak jo. Musíme letět. Nastupovat.
Líza!
Yachtwanuun!
Sean!
Yachtwanuun!
Sabo!
Yachtwanuun!
WARPOVÝ REAKTOR
- Tak. KRS… - Počkej. Teď to chci říct já.
Do toho.
KRS, osol to.
Jasně, Seane.
WARPOVÝ POHON ZAPNUT
To si děláte srandu.
Za chvíli? To je kdy? Nemůže napsat čas?
- Tati! - Terry, bacha!
Nepiš esemesky za letu.
Neboj. Vidíš? Mám to pod kontrolou.
- Tati! - Tati!
- Předstihnu mámu. - To bude jedno, jestli umřeme!
Rychle!
Zapnout pásy.
Pohněte si!
- Rychle dovnitř! - Honem!
Zvládli jsme to!
- Není to, jak to vypadá. - To je z půjčovny.
Vysvětlíme to.
Terry, dohodli jsme se, že je do vesmíru nikdy nevezmeme.
- Počkat. Co? - Co?
Asi je čas jim to říct.
Jo. Máš pravdu.
- Říct nám co? - Co se děje?
Asi před 20 lety jsem vzal zakázku.
Šlo o jednu uprchlici.
A ti lidé, co po ní šli, ji chtěli za každou cenu.
Uprchlice? Počkej.
Nekecej!
Budeš na mě zírat celou noc, nebo si zatancujeme?
Nechal jsem se ukecat dobrovolně.
Nenechal. Moc mu to nepálilo.
Ty tanečníku.
Promiň. Není to osobní.
Já vím. Jen jsem doufala, že ještě chvíli počkáš.
Promiň. Není to osobní.
- Dobrej pokus. - Ani se nesnažím.
UPRCHLICE ZADRŽENA
Ale měla zvláštní kouzlo. Nemohl jsem ji dostat z hlavy.
Takhle ona na lidi působí.
Jak jsi věděl, že to není trik?
- Věděl. - Nevěděl.
„KRÁSY LÁSKY“
Tak jsem se prostě vypařil.
- Místo toho, abych ji předal šéfům… - …jsme se zamilovali.
Začít nový život znamenalo spoustu změn.
Nové jméno, dům, prostě všechno.
Oba jsme byli na útěku.
Haló? Je tam někdo?
Ahoj.
NOVÁ ODMĚNA
A když táta zase začal lovit mimozemšťany,
měla jsem strach.
SBOR
Trávil víc a víc času pryč.
Nakonec se jevilo jako nejlepší možnost
dát si od sebe chvíli pauzu.
Nechtěl jsem ohrozit vás ani mámu.
Potřebovali jsme o tom popřemýšlet.
My jsme mimozemšťani?
- Co? Tohle sis z toho vzal? - Teoreticky zčásti ano.
Ale pořád jsi stejný člověk jako ostatní, zlato.
To je super!
Počkat, takže máme nadpřirozený schopnosti?
Seane, neblázni.
Počkej. Nebo máme?
Máme příbuzný ve vesmíru? Budeme tam bydlet?
- Můžu… - Zlato, klid.
- Ale… - Dost.
Vzal jsi je do vesmíru,
aniž bys mi to řekl, a pak jsi o tom lhal.
Rozhodl jsi o tom úplně sám.
- Zbláznil ses? - Mami, táta za to nemůže.
Jo. Vlezli jsme na loď. Nevěděl o nás.
- Vyhodili jsme mu warpové bubliny. - Děti. Tess, máš pravdu. Promiň.
Nechtěl jsem je tam brát, ale stalo se.
Mohl jsem ti to říct. Měl jsem.
Ale věděl jsem, že to bude vypadat, že jsem zas něco pokazil. Což je pravda.
Pak jsme se nemohli hned vrátit.
Chtěl jsem dokončit práci, koupit bubliny a vrátit se,
než to zjistíš, ale byl tam Glorlox a napadli nás brouci.
- A pak ta eskapáda s Čilasema… - Terry, jsi normální?
Co jako čekáš…
Co ti na to mám říct?
Proč mi to vůbec říkáš?
Protože si zasloužíš znát pravdu, ať už to dopadne jakkoli.
Říkal jsem ti, že chci, aby nám to klapalo. A myslím to vážně.
Ale vím, že to nepůjde, když k vám nebudu upřímný.
Hodně jsem chyboval. Mělas pravdu.
Měl jsem špatné priority a ztrácel jsem čas zbytečnostmi.
Už žádný tajemství. Konec lovu odměn.
Teď jsem tady.
Terry, nevím, co chceš slyšet.
Nemusíš nic říkat. Jsem připravený na sobě zapracovat.
To jsou nejlepší narozky!
Čekáš někoho?
- Tati! - Tati!
Tak peníze vám nestačily.
On žije?
Ne.
Co přesně jste čekal?
Že na nás zaútočíte a zůstane to bez následků?
Že si pro vás nepřijdeme?
K zemi!
- Tati! - Tati!
- Mami! - Tess!
A dost!
Co?
Co jsi zač?
Škůdci!
Pusť mě.
Nás neporazíš. Nebojíme se tě.
Pusť je.
Nesahej na mýho chlapečka!
Páni, mami.
Přišel jsem jen pro Terryho.
Ale při hubení škůdců je třeba pamatovat na to,
že se množí.
Tak pojď.
Hej, pošuku!
Tady nepochodíš.
- Terry! - Já vím.
- Liso! - Liso!
- Seane, vezmi Lisu pryč.
- Ale… - Dělej!
Jsi úplná nula, bláto na mojí podrážce.
Jsi jen odpad.
A dost!
Řekla jsem dost!
Zachraň děti. Zdržím ho.
Ať se stane cokoli, jsme v tom spolu.
Spolu.
Babi!
Mým zlatíčkám nikdo ubližovat nebude.
Mami, zbláznila ses?
- Co? - To byl mimozemšťan.
Zlý, nebezpečný mimozemšťan.
No a? Já zažila 70. léta v New Yorku.
Já ti dám mimozemšťana.
To si děláš srandu.
To bolelo!
Mami? Tati?
Běž pryč!
Máme tě.
- Seane! - Teď!
Ne! Vy nicotné krysy!
Jste jen hmyz!
Tentokrát už zůstaň mrtvej.
Ne!
Nikdy nebudete v bezpečí.
Půjdeme po vás!
Rozumíte?
Jsme totiž všude!
To jsou nejlepší narozky!
- Obejmout! - Ne.
Ale prosím tě. Bolí mě snad úplně všechno.
Tak jo. Tohle je dobrý.
Fajn, to stačí. Smrdíte jak bolavá noha.
- To asi já. - Tak jo. Všichni šup do sprchy.
A k doktorovi.
Nejdřív sprcha, pak doktor.
Když mě ten zmetek málem přizabil, něco jsem si uvědomil.
Odteď bychom si měli říkat úplně všechno.
Nejspíš to bude míň bolestivý a levnější.
Souhlasím.
Tenhle čurbes uklízet nebudu.
Co?
Co to proboha je?
Bobíku!
Tady jsi. Říkala jsem si, kam jsi zmizel.
Mami, kdy taky dostanu takový svítící kopí?
Počkej, já chci taky!
- Děti… - Vymysli si něco svýho.
- Mami. - Nechte toho.
AGENT PORAŽEN
Překlad titulků: Michal Herman