‫ברוכים השבים לצ'יליון.‬
‫אתם תראו שעשינו כמה שינויים.‬
‫זה חגיגי.‬
‫שלום, חבר.‬
‫אתה קצת כבד. תפסתי אותך.‬
‫הצעירים מתכוננים ליאכטוונון,‬ ‫אחד הטקסים העתיקים ביותר שלנו.‬
‫הגורים שהתבגרו,‬
‫והוכיחו שיש להם לב חסון ורוח אמיצה‬
‫חוצים את הגשר אל הבגרות.‬
‫הם יהפכו ללוחמים החדשים של השבט.‬
‫אתה צריך להצטרף, שון. זה יום ההולדת שלך.‬
‫שניכם צריכים להצטרף.‬
‫לב חסון, רוח אמיצה.‬
‫אני לא יכול לחשוב‬ ‫על גורים ראויים יותר. בואו.‬
‫אני מסודר.‬
‫כלומר, טעים.‬
‫גידלת שני ילדים מדהימים.‬
‫טוב, עכשיו שאין לי עבודה,‬
‫אני מניח שבאמת יהיה לי זמן לבלות איתם.‬
‫מצחיק איך שזה הסתדר.‬
‫אז תפסיק לצוד ראשים לתמיד?‬
‫אני לא יכול לעבוד עבור הקונצרן.‬
‫אני יכול לחזור לציד ראשים בכדור הארץ,‬ ‫אבל המשכורת לא טובה באותה מידה.‬
‫אולי באמת אבדוק נהיגה במשאית.‬
‫אולי תצטרף לצוות שלי.‬
‫אנחנו תמיד מחפשים לוחמים‬ ‫שיעזרו לנו להתנגד לקונצרן.‬
‫אולי הטובים לא משלמים הרבה,‬ ‫אבל אנחנו תמיד דואגים לאנשים שלנו.‬
‫כן?‬
‫כן. בסדר. תודה על זה.‬
‫אני אשקול את זה.‬
‫- בדרך. מחכה לראות את הילדים! -‬
‫מה קרה?‬ ‫-אימא בדרך לבית ממש עכשיו.‬
‫יש לנו המון זמן.‬
‫כשאימא אומרת שהיא בדרך,‬
‫זה אומר שהיא עוד לא יצאה מהבית.‬
‫אבל אם היא תשלח עוד הודעה…‬
‫- נתראה בעוד 20 דקות. אגיע בקרוב. -‬
‫אנחנו חייבים לחזור הביתה.‬
‫לא השגנו תרמילי על חלל.‬
‫מה נעשה, אבא?‬
‫עכשיו אנחנו רחוקים יותר מהבית‬ ‫מאשר כשהתחלנו.‬
‫אולי נוכל לסייע.‬
‫תרמילי על חלל!‬
‫אין לנו צורך בהם. קחו כמה שתרצו.‬
‫כך אנו מודים לכם על כל מה שעשיתם.‬
‫אנחנו עשירים. עשירים, אני אומר.‬
‫בסדר. תירגע, חבר.‬
‫אז אני מניחה שזו פרידה?‬
‫כנראה.‬
‫אל תסתבכי בצרות.‬
‫קודם את.‬
‫טוב, חבר'ה. אנחנו צריכים ללכת. תעלו.‬
‫ליזה!‬
‫יאכטוונון!‬
‫שון!‬
‫יאכטוונון!‬
‫סאבו!‬
‫יאכטוונון!‬
‫- משגר פועל -‬
‫קדימה. קיי-אר-אס.‬ ‫-רגע, אני רוצה להגיד את זה הפעם.‬
‫לך על זה, חבר.‬
‫קיי-אר-אס, תני גז.‬
‫אין בעיה, שון.‬
‫- שיגור -‬
‫נו באמת.‬
‫בקרוב? מתי זה בקרוב?‬ ‫את יכולה לתת הערכת זמן?‬
‫אבא!‬ ‫-טרי, תתרכז!‬
‫אם טסים לא מסמסים.‬
‫הכול בסדר. רואה? הכול תחת שליטה.‬
‫אבא!‬ ‫-אבא!‬
‫אני מנסה להגיע לפני אימא.‬ ‫-זה לא ישנה אם נמות.‬
‫קדימה.‬
‫חגורות בטיחות, ילדים.‬
‫מהר, תצאו.‬
‫בואו ניכנס לבית. קדימה.‬ ‫-קדימה.‬
‫הצלחנו.‬
‫זה לא מה שזה נראה.‬ ‫-זה לא שלנו, זה מושכר.‬
‫נוכל להסביר.‬
‫טרי, חשבתי שהסכמנו‬ ‫שלעולם לא ניקח אותם לחלל.‬
‫רגע. מה?‬
‫אני חושבת שזה הזמן לספר להם.‬
‫כן. את צודקת.‬
‫לספר לנו?‬
‫מה קורה כאן?‬
‫לפני 20 שנה, לקחתי עבודה.‬
‫הייתה עבריינית שנמלטה,‬ ‫והאנשים שרדפו אחריה,‬
‫רצו אותה מאוד.‬
‫אותה? רגע.‬
‫אין מצב.‬
‫אתה תבהה בי כל הלילה,‬ ‫או שתבקש ממני לרקוד?‬
‫האמת שאני נתתי לה יתרון עליי.‬
‫לא נכון. הוא היה הרבה יותר איטי בזמנו.‬
‫יש לך מהלכים.‬
‫מצטער. זה לא אישי.‬
‫אני יודעת. פשוט קיוויתי שתחכה קצת יותר.‬
‫מצטערת. זה לא אישי.‬
‫ניסיון יפה.‬ ‫-חשבת שניסיתי?‬
‫- העבריינית הנמלטת נעצרה -‬
‫היה בה משהו.‬ ‫לא הצלחתי להוציא אותה מהראש שלי.‬
‫יש לה השפעה כזאת על אנשים.‬
‫אבל איך ידעת שהיא לא עבדה עליך?‬
‫ידעתי.‬ ‫-הוא לא ידע.‬
‫- "כל הדברים היפים האלה" -‬
‫אז ערקתי.‬
‫במקום להסגיר אותה…‬
‫התאהבנו.‬
‫להתחיל חיים חדשים דרש הרבה שינויים.‬
‫- נמכר -‬
‫שם חדש, בית חדש, הכול חדש.‬
‫שנינו היינו במנוסה עכשיו.‬
‫הלו? יש שם מישהו?‬
‫היי.‬
‫- מטרה חדשה‬ ‫קבל -‬
‫ולכן כשאבא שלכם‬ ‫התחיל לצוד ראשים שוב, נבהלתי.‬
‫- מקהלת הקציר -‬
‫חלק מהעבודה‬ ‫זה להיות רחוק מאיתנו במשך הרבה זמן…‬
‫בסופו של דבר, חשבנו שהדבר הכי טוב לעשות‬
‫זה להיות זמן מה בנפרד.‬
‫לא רציתי לסכן אתכם או את אימא שלכם,‬
‫והיינו צריכים להבין כמה דברים.‬
‫אנחנו חייזרים?‬
‫מה? זה מה שהבנת מזה?‬ ‫-טכנית, חצי חייזרים.‬
‫אבל זה לא אומר‬ ‫שאתה פחות אנושי מאחרים. טוב, מותק?‬
‫זה אדיר!‬
‫רגע. זה אומר שיש לנו כוחות?‬
‫שון, אל תהיה טיפש.‬
‫רגע. יש לנו כוחות?‬
‫יש לנו בני דודים חייזרים?‬ ‫נוכל לחיות בחלל עכשיו?‬
‫רגע. אני…‬ ‫-מותק, בבקשה.‬
‫אבל…‬ ‫-בבקשה.‬
‫לקחת אותם לחלל ולא סיפרת לי,‬ ‫ואז שיקרת לגבי זה.‬
‫אתה פשוט מקבל החלטות כאלה בעצמך.‬
‫מה הבעיה שלך?‬ ‫-אימא, זו לא אשמתו של אבא.‬
‫כן. התגנבנו לספינה שלו.‬ ‫הוא לא ידע שאנחנו שם.‬
‫ואז זרקנו את תרמילי העל חלל שלו.‬ ‫-חבר'ה. טס, כן. כן. אני מצטער.‬
‫לא התכוונתי לערב אותם בזה, אבל זה קרה.‬
‫ויכולתי לספר לך. הייתי צריך לספר לך.‬
‫אבל ידעתי שזה ייראה‬ ‫כאילו עשיתי טעות שוב, וזה נכון.‬
‫ואז התברר שלא יכולנו לחזור הביתה,‬
‫וניסיתי לסיים את העבודה הזאת‬ ‫כדי לקנות תרמילי על חלל,‬
‫לפני שתגלי. אבל נתקלנו בגלורלוקס,‬
‫והחרקים החייזריים האלה תקפו אותנו.‬
‫וכל המצב עם הצ'ילה…‬ ‫-טרי, השתגעת?‬
‫מה אני בכלל אמורה…‬ ‫מה אתה רוצה שאומר על כל זה?‬
‫למה אתה מספר לי את זה?‬
‫כי מגיע לך לדעת את האמת,‬ ‫לא משנה איזו משמעות תהיה לזה עבורנו.‬
‫טס, אמרתי פעמים רבות‬ ‫שאני רוצה שנהיה יחד, ואני מתכוון לזה.‬
‫אבל אני יודע שזה לא יכול לקרות‬ ‫אם אני לא כן לגמרי איתך ועם הילדים.‬
‫טעיתי הרבה. צדקת.‬ ‫סדרי העדיפויות שלי היו דפוקים,‬
‫ובזבזתי הרבה זמן בלי להתמקד במה שחשוב.‬
‫אין יותר סודות. אין יותר ציד ראשים.‬
‫אני כאן עכשיו.‬
‫טרי, אני לא יודעת מה אתה רוצה שאגיד.‬
‫את לא צריכה להגיד כלום.‬ ‫רק תדעי שאני מוכן לעשות את העבודה.‬
‫יום ההולדת הכי טוב בעולם!‬
‫מישהו צריך להגיע?‬
‫אבא!‬ ‫-אבא!‬
‫לא יכולת פשוט לקחת את הכסף.‬
‫הוא חי?‬
‫לא.‬
‫מה בדיוק חשבת שיקרה?‬
‫חשבת שתוכל לתקוף אותנו‬ ‫ולא יהיו לכך השלכות?‬
‫שלא נבוא ונמצא אותך?‬
‫תתכופפו!‬
‫אבא!‬ ‫-אבא!‬
‫אימא!‬ ‫-טס!‬
‫מספיק!‬
‫מה ל…‬
‫מה אתה?‬
‫שרץ!‬
‫תעזוב אותי.‬
‫אתה לא תנצח. אנחנו לא מפחדים ממך.‬
‫תעזוב אותם.‬
‫אתה לא נוגע בתינוק שלי.‬
‫וואו, אימא.‬
‫אתם יודעים, באתי רק בשביל טרי.‬
‫אבל כמובן, כשמתעסקים עם שרצים יש לזכור,‬
‫שהם מתרבים.‬
‫תנסה אותי.‬
‫היי, יצור.‬
‫בחרת בבית הלא נכון.‬
‫טרי.‬ ‫-אני יודע.‬
‫ליסה!‬ ‫-ליסה!‬
‫ליסה!‬ ‫-שון, תוציא את אחותך מכאן.‬
‫אבל…‬ ‫-עכשיו.‬
‫אתה כלום. אתה בוץ מתחת למגף שלי.‬
‫אתה גרגיר.‬
‫תפסיק!‬
‫אמרתי, תפסיק.‬
‫תוציאי את הילדים מכאן. אני אעכב אותו.‬
‫טרי, לא משנה מה יקרה, אנחנו יחד. אוקיי?‬
‫אנחנו יחד.‬
‫סבתא!‬
‫אף אחד לא מתעסק עם התינוקות שלי.‬
‫אימא, השתגעת?‬
‫מה?‬ ‫-זה היה חייזר.‬
‫חייזר אכזרי ומסוכן.‬
‫אז מה? הייתי בניו יורק בשנות ה-70, בסדר?‬ ‫מנסה לדבר איתי על איזה חייזר.‬
‫אתה צוחק עליי.‬
‫זה כאב.‬
‫אימא? אבא?‬
‫לך מכאן.‬
‫תפסנו אותך.‬
‫שון!‬ ‫-שון! עכשיו!‬
‫לא! עכברושים חסרי חשיבות.‬
‫אתם חרקים.‬
‫הפעם, תישאר מת.‬
‫לא!‬
‫לעולם לא תהיו בטוחים.‬
‫לא נפסיק לצוד אתכם.‬
‫אתם מבינים?‬
‫אנחנו בכל מקום…‬
‫יום ההולדת הכי טוב בעולם!‬
‫חיבוק!‬ ‫-לא.‬
‫בן, בבקשה. הרבה דברים כואבים לי עכשיו.‬
‫בסדר. לא, זה טוב.‬
‫טוב, זה מספיק. לכולכם יש ריח של חלל.‬
‫זה בטח אני.‬ ‫-בסדר. בואו נביא אתכם למקלחת.‬
‫ולרופא.‬
‫קודם תתקלח, ואז הרופא.‬
‫תקשיבי, בזמן שחטפתי מכות‬
‫מחייזר לטאה, היה לי זמן לחשוב.‬
‫מעכשיו אנחנו צריכים להיות‬ ‫פתוחים לגבי הכול.‬
‫זה בטח הרבה פחות כואב‬ ‫ופחות יקר בטווח הארוך.‬
‫אני מסכימה.‬
‫אני לא מנקה את הבלגן הזה.‬
‫מה?‬
‫מה קורה כאן?‬
‫פינאט!‬
‫הנה אתה. תהיתי לאן ברחת.‬
‫אז, אימא, מתי אקבל‬ ‫אחד מהדברים הזוהרים האלה?‬
‫רגע, אם ליסה מקבלת אחד כזה, גם אני רוצה.‬
‫חבר'ה.‬ ‫-שון, תשיג משהו חייזרי משלך.‬
‫אימא.‬ ‫-חבר'ה.‬
‫- מתפעל חוסל -‬
‫- צייד ראשים, מותק -‬
‫- היי -‬
‫- הוא רואה אותך רץ‬ ‫אז הוא נכנס למצב התקפה -‬
‫- אז תמשיך לרוץ‬ ‫או שהוא ישים אותך על הגב, אחי -‬
‫- תשמע, אין דבר מהיר או חזק יותר -‬
‫- האויבים שלו נרתעים כשהוא מתקיף כמו נבל -‬
‫- כדאי שתחשוב מהר, אחי, הוא יפוצץ אותך -‬
‫- כשהוא אוחז בך‬ ‫הוא הופך אותך לתזרים מזומנים -‬
‫- תופס נוכלים, לא היית חושב‬ ‫שהוא משחרר כשהוא בבנק -‬
‫- סאבו, זורע פחד בצללים‬ ‫היי, אני קורא לו אבא שלי, אחי -‬
‫- אבא שלי, צייד הראשים -‬
‫- תפוס אותם,‬ ‫אבא שלי, צייד הראשים -‬
‫- היי, אבא שלי, צייד הראשים -‬
‫- אבא שלי, צייד הראשים -‬
‫- רודף אחרי ספינות, מותק -‬
‫תרגום כתוביות: שלי קורסונסקי‬