‫בפרקים הקודמים…‬
‫אתה טס ברחבי הגלקסיה בחללית,‬ ‫ותופס חייזרים רעים?‬
‫כמו צייד ראשים?‬
‫אימא שלכם תהרוג אותי.‬
‫הסכמנו שלעולם לא ניקח אותם לחלל.‬
‫רגע. מה?‬ ‫-מה?‬
‫לפני 20 שנה יצאתי למשימה.‬
‫והאנשים שרדפו אותה רצו אותה מאוד.‬
‫במקום להסגיר אותה…‬ ‫-התאהבנו.‬
‫אנחנו חייזרים?‬ ‫-זה מה שהבנתם מזה?‬
‫הפעם, תישאר מת.‬
‫לעולם לא תהיו מוגנים!‬
‫לעולם לא נפסיק לצוד אתכם!‬
‫אתם מבינים?‬
‫אנחנו בכל מקום!‬
‫"עם תרמילי על חלל הם שבים לכדור הארץ,‬ ‫לפני שאימם מגיעה לאסוף אותם.‬
‫"סוף כל סוף הם נוחתים בחצר הבית.‬
‫"אין אף רכב בסביבה.‬ ‫הילדים חוגגים עם אביהם, צייד הראשים.‬
‫"אבל כשהם יורדים מהחללית, את מי הם רואים?‬
‫"את אימא שלהם, עומדת בכניסה לבית."‬
‫מה קרה? הילדים קיבלו עונש?‬
‫למרבה הצער, זה סוף הפרק.‬
‫בשבוע הבא תקבלו את פרק הסיום.‬
‫מתי נשמע את הפרק הבא?‬ ‫-שון, בוא איתי, בבקשה.‬
‫הלך עליך!‬
‫מידע חדש מחזק את התאוריה‬ ‫שהיקום נוצר בהתפשטות רבת עוצמה.‬
‫אז אולי, רק אולי…‬
‫זה יצטרך לקרות שוב,‬ ‫לפני שנראה צורת חיים אחרת.‬
‫אם יש כאלו.‬
‫ומה את חושבת, ליסה?‬
‫הקשבתי!‬
‫אז תוכלי לומר לנו מה דעתך על המצגת?‬
‫את יודעת, גב' פיפס, הייתי עושה זאת, אבל…‬
‫דעתי בטח לא מעניינת אותך. אבל טימי…‬
‫היי, טימי!‬ ‫-לא אכלתי את החמאה!‬
‫גברת הנדריקס, אני שאלתי אותך.‬
‫כדאי שתתחילי להקשיב בכיתה, גברת הנדריקס.‬
‫אחרת הציונים שלך ימשיכו לרדת.‬
‫עכשיו, בעניין ענקי גזים…‬
‫למען האמת, גב' פיפס,‬ ‫על פי ההשערות השמרניות ביותר,‬
‫היקום שאנו מכירים מתפרש לרוחב‬ ‫של 93 מיליארד שנות אור, לכל הפחות.‬
‫לכל אחת משנות האור האלו‬ ‫יש כוכבים, כוכבי לכת וירחים משלה.‬
‫סביר להניח שבכולן צורות חיים משלהן,‬ ‫שאפילו לא התחלנו לחקור.‬
‫ולמען האמת, אולי זה לא יקרה לעולם,‬
‫בגלל שהטכנולוגיה שלנו מתפתחת לאט,‬ ‫וכדור הארץ שלנו גוסס מהר.‬
‫כדור הארץ שלנו גוסס?‬
‫כל דבר גוסס, אשלי.‬
‫כלומר, גב' פיפס,‬ ‫קצת קשה להתרכז בשיעור שלך,‬
‫כשאת מבינה שכדור הארץ הוא למעשה‬ ‫קרציה על שערה על חצ'קון בישבנו של היקום.‬
‫בלי להעליב.‬
‫למשרד המנהל. עכשיו.‬
‫ריץ', אתה שובר את לבי.‬ ‫בוא נדבר לעניין, טוב?‬
‫אתה יודע שאנו רוצים לעבוד איתך.‬ ‫יש לך יעדים לרבעון הזה, אז איך נשכנע אותך?‬
‫לא בא לי לעשות את זה,‬ ‫אבל אצטרך להיות קשוחה.‬
‫- תמכרי לו!‬ ‫טר בר -‬
‫קיי-אר-אס.‬ ‫-אני על זה! קבלי מוזיקה לאווירה קשוחה!‬
‫איפה היינו?‬
‫העסק שלך חשוב לך, ואתה תפעל לטובתו.‬ ‫אז אם לא חשוב לך לחסוך כסף…‬
‫באמת? זה פשוט מקסים! בחירה מצוינת, ידידי.‬
‫אשלח את המסמכים מיד. נדבר בקרוב.‬
‫- לקוח: ריצ'רד ד' -‬
‫אני פשוט טובה… מה זה?‬
‫בגלל הילדים אשבור את המפרקת.‬
‫- אגדת גא-הו -‬
‫- למסירה -‬
‫הלו?‬
‫כן, מדברת.‬
‫רגע. מה?‬
‫הגעתי הכי מהר שיכולתי. מה קרה? הם בסדר?‬ ‫-כן, גברת הנדריקס. בבקשה, שבי.‬
‫רצינו לדבר על כמה דברים,‬ ‫בנוגע להתנהגות של ילדייך בכיתה.‬
‫אלוהים. זה שון? הבריונות שוב חזרה?‬
‫אני נשבעת, אם תיתן למפלצות הקטנות ההן…‬
‫גברת הנדריקס, שון בסדר גמור.‬
‫באמת?‬ ‫-כן, בהחלט.‬
‫לא רק זה. הוא מצוין.‬
‫כל כך מוכשר.‬
‫קיווינו לשוחח איתך לגבי פרסום‬ ‫הסיפורים הקצרים והמדהימים שלו.‬
‫סיפורים קצרים?‬
‫זה התחיל כמשימת כתיבה פשוטה,‬
‫אבל אז, ובכן…‬
‫נדהמנו ממה שהוא עשה,‬ ‫ועודדנו אותו לכתוב עוד.‬
‫הדמויות, הן כל כך אמיתיות,‬
‫זה כאילו שהסיפור הזה באמת קרה.‬
‫הוא באמת עילוי.‬
‫"רובו-שון מתחבא בתא השירותים,‬
‫"כשאביו, צייד הראשים,‬ ‫נאבק בנבל חייזרי ליד הכיור."‬
‫ואו!‬
‫הוא באמת כתב את כל זה?‬
‫הוא אפילו צייר כמה ציורים.‬
‫לא רק ציורים. הוא אייר את כל הסיפור.‬
‫זה בטח מספיק לסרט שלם.‬ ‫-לא!‬
‫כלומר, ראינו מספיק.‬
‫אני חושבת שבהחלט אדבר איתו‬ ‫ואגיד לו שהוא עשה עבודה טובה.‬
‫אבל ליסה, מצד שני…‬
‫- הקלטה‬ ‫מצלמה 003 -‬
‫ג"ר 12…‬
‫טס? היי, אתם כבר כאן?‬
‫עדיין לא.‬
‫היה עניין קטן עם הילדים בבית הספר.‬
‫עניין? הכול בסדר?‬
‫כן. לא משהו רע.‬
‫רק, אתה יודע, הבן שלך‬ ‫אמר לכל הכיתה שחייזרים קיימים,‬
‫וליסה החליטה שכבר לא צריך לעשות שיעורים.‬
‫היא בקטע של שנאה לכדור הארץ.‬
‫אתה בסדר שם, קשיש?‬ ‫-אני לא קשיש. אני רק…‬
‫מלא. אכלתי מאוחר.‬ ‫-אמרתי לך להמעיט בבשר אדום.‬
‫ארזתי לך חמישה סלטים השבוע.‬ ‫-ידעת שזה יקרה, טס.‬
‫"גוף אבא"?‬ ‫-מה? לא. שיחות על החלל.‬
‫כלומר, לא השיחה שהייתה לנו על החלל, ה…‬
‫השיחה השנייה על החלל. האחרת.‬ ‫את מבינה את הכוונה.‬
‫אז בהחלט נתמודד עם זה,‬ ‫כשהם יסיימו את הלימודים.‬
‫במכללה.‬
‫אולי בתואר השני, נראה איך ארגיש אז.‬
‫תראי, אני יודע שיש לך סיבות.‬ ‫אני מבין. באמת.‬
‫תכף תגיד "אבל".‬
‫אבל…‬
‫זוכרת שאמרנו שאין יותר סודות?‬ ‫זה מתאים לקטגוריה הזו.‬
‫אחשוב על זה.‬
‫נתראה תכף, אנחנו בדרך.‬
‫נתראה בקרוב.‬ ‫-ביי.‬
‫די לזרוק את הסלטים שלי לפח, טרי.‬ ‫-ביי!‬
‫טרי.‬
‫איפה היית? צריך אותך בתוך החנות.‬ ‫זה טירוף מה שהולך כאן.‬
‫אחי, אני יודע שיש זיהום.‬ ‫אתה יכול להגיד לי אם זה מדבק?‬
‫נכון. טעות שלי.‬
‫רק הלכתי להביא את זה ללקוח.‬
‫מצחיק, במצלמת האבטחה נראית מדבר בטלפון.‬
‫אני יודע שיש לך משפחה, טרי.‬ ‫אבל כשאתה כאן, אתה צריך להיות כאן.‬
‫טרי החדש הוא טרי רגוע.‬
‫אין בעיה, בריאן. אני… אשתפר.‬
‫ג"ר 12. גבר, רחב, מידה 12.‬
‫טרי.‬
‫- משפחת הנדריקס -‬
‫- גלקסי סניקרס -‬
‫לאן אתה חושב שאתה הולך? יש לך לקוח.‬
‫בריאן, אני מסיים לעבוד בעוד שתי דקות.‬
‫למיטב ידיעתי,‬ ‫אם נשארו שתי דקות, אתה עדיין עובד.‬
‫די, אנו לוקחים את הילדים לספלאשטאון.‬ ‫הם יגיעו בעוד דקה. איפה אלכס? שהוא יעזור.‬
‫אלכס אידיוט, ונראה לי שהלקוח שלך מחכה.‬
‫ברוך הבא ל"גלקסי סניקרס",‬ ‫הנעליים שלנו לא מהעולם הזה.‬
‫אוכל לעזור לך?‬
‫אני צריך…‬
‫נעליים.‬
‫אחלה.‬
‫באיזו מידה?‬
‫אני לא יודע.‬
‫- מוכרים לא רודפים אחר גנבים! -‬
‫אולי נמדוד את כף רגלך ונגלה?‬
‫נשמע טוב?‬
‫טוב.‬
‫תניח את כף הרגל כאן ואז נוכל ל…‬
‫שלום, סאבו.‬ ‫-מה?‬
‫חשבתי שתהיה גבוה יותר.‬
‫טרי!‬
‫תישאר למטה!‬
‫מספיק!‬
‫אנחנו נוסעים לספלאשטאון!‬
‫מה אבא ירצה לעשות קודם?‬
‫הכול מתוכנן מראש.‬
‫בא לי לקנות ממתקים!‬ ‫-כן, זה לא יקרה. טוב, חמודון?‬
‫אבא!‬ ‫-תישארו כאן.‬
‫אבל, אימא…‬ ‫-תישארו כאן!‬
‫טרי!‬
‫טרי! לא!‬
‫טרי.‬
‫אף פעם לא ניסע לספלאשטאון.‬
‫אימא, את בסדר?‬
‫בכנות, מתוק…‬
‫ממש לא.‬
‫אבל זה בסדר.‬ ‫אני אמצא אותו ואביא אותו הביתה.‬
‫למרות שאין לי מושג מי בכלל לקח אותו.‬ ‫-כאילו, זה ברור, לא?‬
‫הקונצרן, נכון?‬
‫מה בדיוק עשיתם עם אבא?‬
‫אבא קצת עצבן את החבר'ה ההם.‬
‫אל תדאגי, אימא. נחזיר אותו.‬ ‫-כן, הכול טוב.‬
‫שניכם מגיבים לזה ממש יפה.‬
‫כאילו, תחשבי על זה. הם חטפו אותו.‬ ‫אם היו רוצים להרוג את אבא, הוא היה מת.‬
‫כלומר, הוא שווה יותר בשבילם כשהוא חי.‬ ‫כלומר, יש לנו זמן.‬
‫ומכיוון שזה היה צייד ראשים,‬ ‫ניסע לבאקי ונגלה איפה הוא נמצא.‬
‫כלומר… זה מה שאבא היה עושה.‬
‫אנחנו צריכים למצוא את קריל. הוא יודע הכול.‬ ‫-קריל.‬
‫ונוכל להשתמש בחללית של גלורלוקס.‬ ‫אבא שמר אותה למקרי חירום.‬
‫נראית טוב!‬
‫זה עוזר, באופן מפתיע.‬
‫קיי-אר-אס, תכיני את החללית של גלורלוקס.‬ ‫-אין בעיה.‬
‫טוב, אז גם אנחנו נלבש חליפות. נכון?‬
‫התינוקות שלי!‬
‫לא!‬
‫תראו, כולם. סבתא באה לשמור עליכם.‬
‫תראו את הנכדים המתוקים שלי.‬
‫אתם גדלים כל כך מהר.‬
‫טוב, "ג'נט ג'קסון".‬
‫לאן את הולכת כשאת נראית‬ ‫כמו בקליפ של מיסי אליוט?‬
‫את יודעת, בילוי זוגי עם טרי.‬
‫טוב, חבר'ה, אני הולכת ו…‬ ‫-אימא!‬
‫את רצינית?‬ ‫את משאירה אותנו כאן? כבר היינו בחלל.‬
‫את זקוקה לנו.‬ ‫-כן!‬
‫חבר'ה, אני ארגיש טוב יותר אם אדע שאתם כאן,‬
‫מוגנים עם סבתא.‬
‫ואני מבטיחה שכשאחזור עם אבא שלכם,‬
‫סוף כל סוף ניקח אתכם לספלאשטאון. בסדר?‬
‫אני לא רוצה לנסוע לספלאשטאון.‬ ‫אני רוצה לבוא איתך.‬
‫אוי, מותק.‬
‫לא.‬
‫שון, אתה יודע מה? אימא צודקת.‬
‫באמת?‬
‫כן, ניתן לה להתמודד עם זה לבד.‬
‫זה מסוכן מדי בשבילנו.‬
‫היא תסתדר. נכון, אימא?‬
‫כן.‬
‫תודה רבה על ההבנה, ליסה.‬
‫תתנהגו יפה.‬
‫אני אחזור ברגע שאוכל.‬
‫אנחנו בפנים!‬
‫אתה מנסה להיתפס?‬
‫אנחנו נחזיר את אבא.‬
‫אימא בטח תהיה כל כך מופתעת…‬
‫אימא!‬
‫מה את עושה כאן?‬
‫כן, אני לא אבא. צאו מהרכב.‬
‫שבו כאן, נצפה ביחד בתוכניות שאני אוהבת.‬
‫אנחנו נחזיר אותו, מתוקה. בסדר?‬
‫זו הבטחה.‬
‫תודה.‬
‫טוב, תקבעי מסלול לבאקי קוואנטו.‬
‫תחזיקי חזק!‬
‫- הפעלת כוח על חלל -‬
‫המצב ברור. את טועה ולא רוצה להודות בזה.‬
‫למי אתה מדבר?‬
‫קדימה, נברח החוצה.‬
‫לאן אתם הולכים?‬
‫אנחנו רעבים, אז…‬
‫חשבתי להכין לנו משהו לנשנש.‬
‫לא!‬ ‫-תגיד להם, ד"ר או!‬
‫גם הם לא הקשיבו לסבתא שלהם.‬
‫אראה לו מה זה!‬ ‫-טוב.‬
‫כדי לצאת מכאן, עלינו להסיח את דעתה.‬
‫איך נעשה את זה?‬
‫אני לא יודעת…‬
‫עדיין.‬
‫אנחנו צריכים תוכנית. משהו חכם וערמומי,‬
‫שהצלחתו דורשות מיומנות ודיוק.‬
‫טוב…‬
‫אני יודעת!‬
‫גם זה עובד.‬
‫- הברחות -‬
‫מה אנחנו מחפשים?‬
‫לא יודעת, אבל בטח‬ ‫יש כאן משהו שיעזור לנו להגיע לחלל.‬
‫כמו חללית?‬
‫לא, שון. לא כמו חללית.‬
‫מה זה?‬
‫- תפיסה, שחרור -‬
‫שון, מה עשית?‬
‫אני לא יודע!‬
‫אוי, לא… לא.‬
‫איפה אני? אוי, לא.‬
‫מה זה?‬
‫איזה מין איש ג'לי מוזר?‬
‫תיגע בו.‬ ‫-לא רוצה לגעת בו!‬
‫את תיגעי בו!‬
‫אתה אוהב דברים מגעילים. תשתמש במקל כלשהו.‬
‫אני לא רוצה! לא!‬
‫ליסה! לא! את כבר מגזימה!‬
‫מי אתם? כמה זמן אתם כאן?‬ ‫אתם יצורים מוזרים שמתגנבים לעבר אנשים?‬
‫סליחה, לא התכוונו…‬
‫מה? רגע. לא, שון, אל תתנצל.‬
‫זה הבית שלנו, יצור מוזר.‬
‫מה אתה עושה במחסן של אבינו?‬
‫ליסה, אל תהיי גסת רוח.‬
‫סליחה שהבהלנו אותך, מר איש ג'לי.‬
‫אני שון. זאת אחותי, ליסה.‬
‫אתה בכדור הארץ כרגע.‬
‫כדור הארץ?‬
‫בשם כל העוגיות, איך הגעתי לכדור הארץ?‬
‫הדבר האחרון שאני זוכר, היה… סאבו.‬
‫סאבו!‬
‫סאבו?‬
‫סאבו ברוק!‬
‫זה אבא שלנו! אתה מכיר אותו?‬
‫אבא שלהם? לסאבו ברוק יש…‬
‫אלו הילדים של סאבו ברוק? זה אומר שאני…‬
‫- הארלם שאולין -‬
‫בגוב האריות!‬
‫מה הוא עושה?‬
‫נראה לך שאני מבינה ביצורים חייזריים?‬
‫זה בסדר.‬
‫זה בסדר גמור.‬ ‫היית במצבים קשים יותר, בלובי.‬
‫תשתמש בתחבולה ערמומית כדי לרמות אותם.‬
‫כן, בדיוק.‬ ‫-היי, תסלח לי.‬
‫כן, היי.‬
‫מי אתה, בחור?‬ ‫-אני?‬
‫ובכן, אני בלו…‬
‫רובי. כן, אני רובי. אני מכר ותיק של אביכם.‬
‫כן.‬
‫למען האמת, חבר ותיק מצייד הראשים.‬
‫אנחנו מכירים כבר המון זמן.‬
‫רובי?‬
‫אבא לא הזכיר אותך.‬
‫טוב, אתם יודעים,‬ ‫סאבו מעולם לא היה טיפוס סנטימנטלי.‬
‫אל תחשבו על זה יותר מדי.‬
‫לא ענית על השאלה שלי.‬
‫מה אתה עושה במחסן שלנו?‬
‫המחסן שלנו! למה אתה כאן?‬
‫המחסן!‬
‫כן.‬
‫יש לזה תשובה פשוטה, באמת.‬
‫זה בגלל ש…‬
‫מה ל…?‬
‫תחזור לכאן!‬
‫- שבוי נמלט, לחץ להחזרה -‬
‫ביי, לוזרים!‬
‫איך…‬
‫עשית את זה?‬
‫לחצתי על כפתור והוא נשאב פנימה.‬
‫הנה, תוציא אותו.‬
‫בחיי.‬
‫זו הרגשה איומה.‬
‫מה נסגר אתכם? איך עשיתם לי דבר כזה?‬
‫אנחנו? מה? לא. אתה.‬
‫אתה, איש הג'לי. מי אתה באמת?‬
‫כן, תגיד לנו, אחרת נשאב אותך לתוך…‬
‫הדבר הזה.‬
‫בסדר. כנראה שניצחתם אותי.‬
‫כנראה שלא נותרה לי בררה, אלא…‬
‫ברצינות?‬ ‫-ביי, לוז…‬
‫תן לי את זה לרגע.‬
‫תמשיך עם המשחקים, רובי?‬
‫בסדר! בסדר, טוב?‬
‫אתם פשוט חולניים!‬
‫שמי בלובי. אני סתם נוכל קטן.‬
‫סאבו תפס אותי מחוץ למערכת סיטה, טוב?‬
‫בבקשה, אל תעשו את זה שוב.‬
‫הוא אחד הניצודים של אבא. זה לא יעזור לנו.‬
‫אתה צודק.‬
‫הוא לא יעזור לנו להגיע לחלל.‬ ‫-רגע!‬
‫חלל? אתם צריכים להגיע לחלל?‬
‫אוכל לעזור!‬
‫ברצינות, אני מהנדס ברמת אלפא.‬ ‫מנת משכל זי-13.‬
‫אעזור לכם.‬
‫זה נשמע מומצא.‬
‫כן, ניסיון נחמד, חבר. תיכנס בחזרה.‬
‫לא, בבקשה. נעשה עסקה.‬
‫אקח אתכם לחלל ואז תשחררו אותי.‬
‫נו, מה כבר תפסידו?‬
‫את יודעת, לפתע קלטתי‬ ‫שאנחנו אף פעם לא מדברות.‬
‫אנו מדברות, אבל לא מדברות. הבנת?‬
‫לא "תנמיכי טמפרטורה בסלון", אלא…‬
‫"מה שלומך?" את מבינה?‬
‫טס.‬
‫מה שלומך?‬
‫אני? הכול נהדר.‬
‫בעלי נחטף, אני בדרך לחממת רוצחים מיומנים,‬
‫ויש לי ישיבת הורים השבוע.‬ ‫אז את יודעת, אין תלונות.‬
‫- שייך לשון -‬
‫מה זה?‬
‫גידלת ילדים חכמים, ילדונת.‬
‫חכמים מדי.‬
‫תעשי לי טובה.‬
‫תעלי את נתוני הצייד של טרי.‬ ‫תבדקי אם יש שם משהו על בחור בשם קריל.‬
‫כן, גברתי.‬
‫טוב שטרי מאורגן.‬
‫כן… אני לימדתי אותו את זה.‬
‫זבל.‬
‫מעניין, אבל לא.‬
‫מה נראה לך שהוא בונה?‬ ‫-אין לי מושג.‬
‫אולי הוא בונה חללית?‬
‫חללית שלמה, שון? במחסן של אבא?‬
‫סיימתי.‬
‫זה מאתר… חלליות.‬
‫עכשיו רק נדליק אותו ו…‬
‫זה מזהה כלי טייס קרוב.‬
‫באמת?‬ ‫-לא, לא באמת, שון.‬
‫באמת, הוא סתם הדביק כמה גרוטאות.‬
‫אין מצב שהדבר הזה באמת עובד.‬
‫היי! מה? שון!‬
‫שון!‬
‫טוב, נראה שזה…‬
‫בחור, אני נשבעת שאם זה עוד טריק, אתה…‬
‫מה ל…?‬
‫זוזי הצידה.‬
‫כן. בדיוק כפי שחשדתי.‬ ‫ספינת הדגל של הקונצרן, סדרה אס.‬
‫הוא צדק.‬
‫כמובן שצדקתי. אני תמיד צודק.‬
‫זה היה כאן במשך כל הזמן?‬
‫עלוב.‬
‫כתוב שכלי הטייס שייך למנהל בקונצרן.‬
‫אתם לא ברשימת‬ ‫הילדים הרעים של הקונצרן, נכון?‬
‫פוצצנו את הבוס של אבא שלנו.‬
‫לא! זה…‬
‫מוזר שזה כאן.‬
‫ובכן!‬
‫מה?‬ ‫-מה? מה זאת אומרת, מה?‬
‫מצאתי לכם חללית.‬ ‫עשיתי את מה שרציתם, אז תשחררו אותי.‬
‫לא נוכל להטיס אותה לבד.‬ ‫-כן, אנחנו ילדים.‬
‫"אנחנו ילדים"?‬ ‫אתם יכולים לכלוא ולסחוט אותי,‬
‫אבל כשצריך להטיס חללית,‬ ‫פתאום "אנחנו ילדים".‬
‫היי, העסקה לא נגמרה. בסדר?‬
‫עלינו לטוס לחלל ולהגיע לבאקי קוואנטו,‬ ‫כדי למצוא את אימנו ולהציל את אבינו.‬
‫ואז נשחרר אותך.‬
‫את צוחקת?‬ ‫-שון.‬
‫בסדר!‬
‫אתם גרועים מרוב הפושעים.‬
‫פרחחים קטנים, טיפשים ומעצבנים.‬
‫עכשיו אני מבין למה לבני מיני אין ילדים!‬
‫רגע. את חושבת שאימא תכעס בגלל זה?‬
‫כאילו… כנראה.‬
‫טוב, סתם תהיתי. בואו נצא.‬
‫מחשב, הפעלה ידנית.‬ ‫תקבע מסלול לבאקי קוואנטו.‬
‫הגיע הזמן לבקר את חברנו הוותיק,‬ ‫איך-שקוראים-לו.‬
‫קובעת מסלול לבאקי קוואנטו.‬
‫- באקי -‬
‫טוב, אני יוצאת.‬
‫שכחת משהו?‬
‫כן.‬
‫- המבורגר חדש ומושחת‬ ‫אפס קלוריות -‬
‫- לחיות, לצחוק, לאהוב -‬
‫ובכן, זה… שונה.‬
‫בשר, ציפור מטומטמת שכמוך!‬
‫אני רוצה להזמין בשר!‬
‫אה, כן. מצטער, אחי. לא אוכל לעזור לך.‬
‫אבל אם תרצה, אארגן לך כמה נאגטס מזינים.‬
‫אני נשבע בשמו של הקרונטרוקס העליון,‬
‫אחבוט בך היישר לתוך חור שחור!‬
‫אוי, חבר. זה נשמע כמו איום.‬
‫אפס סובלנות לאיומים. כאן אסור להתקוטט.‬
‫אולי לא שמעתי נכון?‬
‫אתה…‬
‫אתה לא שווה את זה!‬
‫שלום.‬
‫ובכן…‬
‫המקום הזה השתנה לחלוטין.‬ ‫-נכון?‬
‫פעם זה היה ארמון מפואר‬ ‫של בשר, שומן וכולסטרול.‬
‫את יודעת, בזמנו,‬ ‫אם אכלת כאן יותר משלוש פעמים בחודש,‬
‫היו עושים לך שטיפת קיבה‬ ‫רק כדי למנוע מהשמן לסתום לך את הכבד.‬
‫ותראי את זה עכשיו.‬
‫כן, אני מבינה אותך.‬
‫אתה יודע, אולי נעזור זה לזה.‬
‫אני מחפשת מישהו.‬
‫שמו קריל.‬
‫אתן לך חמישה נרתיקי מיץ,‬ ‫אם תכוון אותי אליו.‬
‫מה זה "נרתיק מיץ"?‬
‫מאה ושבעים גרם של סוכר נוזלי טהור.‬
‫סוכר?‬
‫שתוק.‬
‫אני…‬
‫לא מכיר את קריל.‬
‫רגע, אבל אהיה קריל, אם תרצי. אשנה את שמי!‬
‫בבקשה!‬
‫עכשיו נזכרתי למה אני שונאת את החלל.‬
‫את שואלת על קריל?‬
‫כן, אני מחפשת אותו. מכיר אותו?‬
‫- לזכרו של "קריל" -‬
‫לא.‬
‫כן.‬
‫כן, זה ממש שבר אותנו.‬
‫לא בגלל שהוא היה בחור טוב,‬ ‫פשוט היה לו חוב גדול שלא שולם.‬
‫אולי יש לו אח שאוכל לדבר איתו, או…‬
‫אולי בן דוד, או סבא?‬
‫זו פשוט חוצפה.‬
‫גלורלוקס?‬
‫גלורלוקס? אלוהים! רגע, מה אתה עושה כאן?‬
‫אני שואל את השאלות.‬
‫איפה השגת את הקסדה?‬ ‫גנבת אותה? פרחחית קטנה!‬
‫לא, רגע, גלורלוקס. אתה צריך להירגע, טוב?‬
‫זאת אני, טס.‬ ‫-אני צריך להירגע?‬
‫זה מה שאמרת? אני צריך להירגע?‬
‫את נכנסת לכאן עם הקסדה‬ ‫של השותף שלי, ואני צריך להירגע?‬
‫תני לי אותה!‬
‫לא! תפסיק!‬ ‫-קדימה, תני לי אותה!‬
‫תני לי אותה, גנבת!‬ ‫-זאת…‬
‫טס?‬ ‫-אלא מי?‬
‫בחיי, המקום הזה מבאס.‬
‫ראית מי זאת?‬
‫לא ייאמן, זאת…‬
‫אני יודעת.‬
‫מה נסגר איתך?‬
‫אז ממש סליחה!‬
‫איך אדע שהאדם שחובש‬ ‫את הקסדה של השותף שלי לשעבר,‬
‫זו למעשה אשתו,‬ ‫שהרסה את החברות ואת השותפות שלנו?‬
‫הרסתי את החברות? טוב.‬
‫נו, באמת. הזמנו אותך לחתונה.‬
‫זו לא ה… את יודעת מה? לא.‬
‫לא.‬
‫רואה? שוב זה קורה לי. אני נכנע לזעם.‬
‫עפ"י ד"ר אקווטיקה, הזעם הוא רק כאב,‬
‫שמתבטא באמצעות אנוכיות.‬ ‫וכשאנחנו נכנעים לזעם,‬
‫אנו פוגעים רק בעצמנו.‬
‫טס.‬
‫טוב לראותך.‬
‫אני מקווה ששלומך טוב, ושאת וסאבו…‬
‫מאושרים.‬
‫אין לי זמן. טוב?‬
‫מישהו לקח את טרי.‬ ‫-רגע. לקח אותו?‬
‫כן, הוא נראה כמו צייד ראשים.‬ ‫אולי הוא מהקונצרן, אני לא יודעת.‬
‫אין לנו מידע. לכן באתי לכאן.‬
‫שמעתי שקריל עשוי לדעת, אבל…‬
‫צייד ראשים!‬
‫מטורף.‬
‫הגיוני שזה הקונצרן.‬ ‫סאבו לא עזב אותם ברוח טובה.‬
‫לכן אני מסתתר בחור הזה.‬
‫באמת הציעו פרס על ראשו?‬ ‫-הם עשו דברים גרועים יותר.‬
‫היי, מה קורה? שעממתי אותך?‬
‫ידעת שזה עדיין פעיל?‬
‫- חוזה: פתוח -‬
‫עדיין פעיל? איך? אני…‬
‫אין לזה תאריך תפוגה, או משהו?‬
‫- מיקום אחרון: באקי קוואנטו -‬
‫למה הסרת את הקסדה?‬
‫איך הייתי אמור לדעת?‬
‫כמעט יצאנו.‬
‫גלורלוקס, הנה אתה.‬
‫בוט מפקח, אני רק…‬
‫"מר בוט מפקח", גלורלוקס.‬
‫תטפל בשולחנות שבע עד 13,‬ ‫רג'ינלד פריים הודיע שהוא חולה.‬
‫בסדר, הבנתי. טוב.‬ ‫-ואחר כך, השירותים.‬
‫גלורלוקס.‬ ‫-ממש מטונף שם.‬
‫היי!‬
‫גלורלוקס?‬ ‫-גלורלוקס, אחי. עיניים לכאן, בסדר?‬
‫מר בוט מפקח, הוא מתפטר.‬
‫מה?‬ ‫-מה?‬
‫תתפסו אותו!‬
‫מצטער, ד"ר אקווטיקה.‬
‫לא עוזר!‬ ‫-סליחה.‬
‫זיהוי קטטה.‬
‫כאן אסור להתקוטט!‬
‫אימא בטח כבר הגיעה.‬
‫עין טובה.‬
‫טוב. קדימה, בלובי. אתה איתנו.‬
‫סליחה?‬
‫לא אלך אחריכם כמו חיית מחמד, טוב?‬
‫אני בלוב גאה.‬
‫כן, אבל אם נשאיר אותך כאן,‬ ‫תנסה לגנוב את החללית. אז…‬
‫לא ייאמן.‬
‫אלו הם חיי עכשיו. באסה!‬
‫טוב, אימא תתחרפן כשתראה אותנו כאן,‬
‫אז תן לי לדבר.‬
‫אני אשב איתה ואסביר לה בצורה רגועה.‬
‫ליסה? שון?‬ ‫-אימא!‬
‫טס, אנחנו חייבים לזוז!‬
‫אימא, מה קורה?‬ ‫-מה אתם עושים כאן?‬
‫שניכם, תחזרו הביתה עכשיו.‬
‫יודעת מה? זו בהחלט עצה טובה.‬
‫טוב. לכו לחללית השנייה.‬
‫מה? היי! החללית שלי!‬
‫היא הייתה אצלכם כל הזמן?‬
‫יודע מה?‬
‫אתה תנהג.‬
‫מהי התאורה הזאת? מחשב, הכן רצף שיגור.‬
‫שמי קיי-אר-אס.‬
‫קיי-אר-אס, מחשב, לא משנה. קדימה!‬
‫יצאנו מכלל סכנה?‬
‫עדיין לא.‬
‫קדימה. הם עלו עלינו.‬
‫הם לא יודעים מתי להפסיק. בוא נעוף!‬ ‫-זה מה שאני עושה!‬
‫מי אלו, אימא?‬ ‫-כן, למה הם רודפים אותנו?‬
‫לא עכשיו. גלורלוקס, איך נעזור?‬ ‫-אני צריך עזרה בסיבובים.‬
‫על זה.‬ ‫-אטפל בזה!‬
‫מה? שון, צא משם, עכשיו!‬
‫היי, בדיוק ככה!‬
‫אל תדאגי. עשינו את זה בעבר.‬
‫אחי!‬
‫מדהים!‬
‫כן, אחלה. הצלחנו.‬
‫יצאתם מדעתכם?‬
‫אמרתי לך שהיא תכעס.‬ ‫-אמרתי במפורש, הייתי מאוד ברורה,‬
‫"ילדים, אל תבואו לחלל."‬ ‫לא אמרתי את זה? ברור שכן.‬
‫ומי… מה זה?‬
‫"אימא", כך קוראים לך?‬
‫מית'ל ריית'וקס ברת'ולומיאו השלישי,‬ ‫עבריין יוצא מן הכלל.‬
‫פרחח במשרה חלקית,‬ ‫שובר לבבות במשרה מלאה ואדון נכבד.‬
‫אבל את יכולה לקרוא לי בלובי.‬
‫אנחנו רוצים להציל את אבא בדיוק כמוך.‬ ‫-כן.‬
‫לא ניתן לך ללכת לבד, אימא.‬ ‫משפחה אמורה להיות ביחד.‬
‫יפה. כן, אימא. שון צודק.‬
‫המשפחה אמורה להישאר ביחד, נכון?‬
‫כן, לא. אתם בעונש.‬ ‫-מה?‬
‫כן, שניכם. כשנחזור לכדור הארץ.‬
‫ברצינות?‬
‫די, אימא. עונש?‬ ‫-המשפחה!‬
‫תקבלו כמה משפחה שתרצו‬ ‫בחדרים שלכם בלי טלוויזיה ובלי טלפון,‬
‫עד שתלכו למכללה.‬
‫אוף!‬
‫כן. משתתפים במשחק טיפשי,‬ ‫וזוכים בפרס טיפשי.‬
‫מצטער להפריע, אבל לאן נטוס?‬
‫קריל לא אמר לך איפה אבא?‬ ‫-קריל כבר לא בסיפור.‬
‫גלורלוקס, עבדת בקונצרן.‬ ‫יש לך מושג לאן הם ייקחו אותו?‬
‫אם…‬
‫תראו, תראו.‬
‫כנראה שהפעם סאבו בצרות.‬
‫האידיוט בטח נרקב בכלא של הקונצרן ברגע זה.‬
‫זה מה שמגיע לו!‬
‫רגע, לא! סתם צחקתי!‬
‫כן, כפי שאמר איש הג'לטין,‬
‫אם צייד ראשים רודף אותו,‬ ‫הוא בתמ"ל הקרוב ביותר.‬
‫מה זה?‬ ‫-תחנת מעצר לניצודים.‬
‫יש רק אחד בסביבה, בגזרת מירנדה.‬
‫אנחנו נוסעים לכלא?‬
‫כן. נוריד אותך שם.‬
‫מה דעתך, טס?‬
‫זה הכיוון היחידי כרגע. שווה לנסות.‬
‫התמ"ל שורץ ציידי ראשים.‬
‫את בטוחה שכדאי לך להיות שם? בהתחשב ב…?‬
‫אם טרי שם, זה המקום שבו עלינו להיות. טוב?‬
‫תרגום כתוביות: ליאת בר-און‬