Ara la història agafarà un tomb ben fosc.
Normalment m'encanten.
Com quan els frens dels cavallets van fallar quan vaig fer vuit anys.
Però aquest cop no.
Fa hores que busquem, xèrif. Els gossos han de descansar.
Ens hem deixat res?
Tornem per on hem vingut, pentinem Collet Creek i deixem-ho.
Molt bé.
Se li ha escapat un mort?
No n'hi havia cap. Ni petjades, sang o senyals de violència. Res. Nada.
Hem buscat tota la nit.
Doncs s'hauran deixat els gossos pigall a casa.
El monstre va matar el Rowan davant meu.
- Te'l vas mirar bé? - No es va quedar a xerrar.
- Potser era company teu. - Xèrif, aquest comentari és ofensiu.
Tant me fa. Tinc tres cossos més al dipòsit.
- Excursionistes morts al bosc. - L'alcalde va parlar d'un os.
L'alcalde i jo no hi estem d'acord.
Dona per fet que l'assassí ha d'estudiar a Mai Més
fins i tot sense saber si hi ha hagut cap crim.
Perdoni, me n'oblidava. Aquí només hi ha rarets bons, oi?
Sospito que el Rowan ha fugit.
Hi ha una alerta estatal i he parlat amb la família,
però tampoc no en saben res.
Els morts són uns negats per tornar trucades.
Què feia al bosc amb ell, senyoreta Addams?
Vaig sentir-hi un soroll i volia saber què era.
Llavors vaig presenciar l'atac.
I després?
Em vaig trobar la Bianca Barclay i li vaig dir que demanés ajuda.
Em vaig despertar a la residència.
Està segura que el monstre no era un os ni un altre animal?
He hibernat amb ossos grisos.
Sé diferenciar-los.
Gràcies, xèrif. La senyoreta Addams pot marxar.
Voldria parlar amb el xèrif Galpin. A soles.
No sé si ho puc permetre.
Puc portar-la a comissaria a prendre-li declaració.
- Anem-hi. - Molt bé.
Només cinc minuts i serà totalment extraoficial.
Porti's bé…
o trucaré a l'alcalde.
Algú vol ocultar la mort del Rowan. Per això l'escena del crim és neta.
És el parer professional de la filla d'un assassí?
Vostè no és a l'alçada del meu pare, i ell només assassina òperes a la dutxa.
Estic cansat, prou de jocs.
No és cap joc.
És la veritat.
Vol discutir-m'ho, però no pot.
Per què?
Perquè els dos sabem que hi ha un monstre.
I el Rowan n'és la víctima més recent.
- Xèrif? - Què?
Ha de veure això.
"No creguis el que sents, i només la meitat del que veus."
L'alumne més cèlebre de Mai Més ho devia aprendre aquí.
Va acabar delirant per les drogues, és clar.
CAPÍTOL II "FUNESTA SOLITUD"
Explica'm per què dius que vas presenciar un crim.
Per rebre atenció?
Per què molestar-me a explicar-li res?
Ja ha decidit que menteixo.
Sé el que vaig veure.
Darrerament has viscut molts canvis.
És normal estar confosa.
No m'enredi amb trampes psicològiques.
No vull enredar-te amb res. Vull ajudar-te a processar les emocions.
Les emocions obren el camí.
Duen als sentiments, que fan plorar.
Jo no ploro.
T'estàs adaptant a l'escola?
"L'infern són els altres."
Va ser el meu primer crush.
Els teus pares volen que vagis a Mai Més
perquè trobis gent com tu, pertanyis a una comunitat.
M'agrada ser una illa.
Ben fortificada i amb taurons.
Les tendències antisocials poden venir de la por al rebuig.
Si em rebutja, no em molestarà gens.
No te'n desfaràs de mi tan fàcilment.
A més, mira, hem acabat una sessió sense que provessis de fugir.
Això és una victòria.
Veig que et quedes a Jericho.
També veus la Dra. Kinbott?
Només per imperatiu legal.
Jo també. Una ordre judicial.
Doncs sí, som els típics delinqüents adolescents.
Ahir, quan vas marxar així del festival,
no sabia què havia passat i m'ho van dir…
Molt bèstia.
Tothom, el teu pare inclòs, creu que m'ho invento.
Jo…
Em toca treure el meu rebel interior.
jo et crec.
Vinga, noies! Hem de millorar aquestes dents.
Més mala llet.
Aquesta gateta va a totes.
Si la Bianca Barclay torna a guanyar, m'arrencaré els ulls, ho juro.
Pagaria per veure-ho.
Ei, companya!
M'alegro molt que et quedis.
No volies tota l'habitació?
No m'agrada viure sola i Cosa fa uns massatges increïbles.
En sortim guanyant.
Digues, què t'ha fet canviar d'idea?
No seré un simple peó en el corrupte joc d'algú altre.
- Parles del Rowan? - El vaig veure morir.
És que… l'hem vist tots aquest matí.
I no semblava gens mort.
Ja ho sé.
Això em porta a pensar que estic embogint.
És molt menys divertit del que esperava.
Ets la reina del xafardeig. Què saps del Rowan?
Només que és un friqui solitari…
- Perdona. - Tranqui.
Comparteix habitació amb el Xavier Thorpe. Amb un mòbil podries demanar-li-ho a ell.
Yoko, fes-li brillar els bigotis!
La Copa Poe exigeix la perfecció!
Què és aquesta Copa Poe?
Només la meva raó per viure.
És una cursa en canoa i a peu. Sense regles.
Cada residència s'inspira en un conte d'Edgar Allan Poe.
Agafa una brotxa.
La Sra. Thornhill ha demanat pizza. Vols clavar-la sent social?
M'encanta clavar coses.
La part social, no tant.
I em traurà temps d'escriptura.
Cap problema.
Només cal que vinguis al llac per animar-nos el dia de la cursa.
O que miris amb mala cara. Tu mateixa.
Sempre he odiat allò d'"escriu del que sàpigues".
Té sentit per a qui no té imaginació.
Però quan t'envolten misteris macabres…
pot ser bona idea endinsar-t'hi.
- He de parlar amb el Rowan. No el trobo. - No pot ser. L'hem expulsat.
Per què?
Tant és. Agafarà el primer tren de la tarda.
Què hi fèieu, al bosc?
Ja li ho he dit.
Estava investigant un soroll.
Aquesta excusa haurà entabanat el xèrif, però a mi no.
Vas tenir una visió, oi?
Me'n vaig adonar quan vam trobar-nos l'accident
i sabies que l'home tenia el coll trencat.
La teva mare va començar a la teva edat.
Eren visions molt poc fiables i molt perilloses.
Recordo que, al principi,
creia que s'estava tornant boja.
N'has parlat amb ella?
Si algú oculta informació aquí ets tu.
Puc marxar?
Abans, parlem d'activitats extraescolars.
Proporcionem una formació ampla.
Jo m'estimo més una d'afilada.
T'he preparat una llista de clubs amb places disponibles.
Quin detall.
Has de triar-ne un avui mateix.
T'estaré observant.
Trobaràs alguna cosa que et faci gràcia, segur.
L'últim que volia fer-me gràcia va perdre un dit.
Weems intenta tenir-me controlada.
Tu vigila bé el Rowan.
No li treguis els dits de sobre.
Tenim escates i escales i escates i escales…
Weems va dir que vindries.
Mira, després del teu xou al Festival de la Collita,
et recomano fer teatre.
Quan em vaig desmaiar, a qui li ho vas dir? Al xèrif?
Creus que confio en polis normis? Vaig anar corrents a buscar Weems.
Bé, traguem-nos de sobre la prova.
Què ets, tu? Contralt, soprano o només loco?
- Què era, això? - Una nota que només senten els gossos.
SILENCI! ASSAIG DE 'CANTANT LES 40'
Has vingut. Has fet tir amb arc alguna vegada?
Només amb dianes vives.
Molt bé.
Peus separats. Encaixa la fletxa així, amb el costat groc a fora. Tres dits.
Tensa l'arc i…
fes-la volar.
Alguna pregunta?
Quan vas veure el Rowan per últim cop?
El que el va matar un monstre?
Al festival. No hi he parlat més.
Aquest matí havia fet les maletes.
Sempre ha estat un noi estrany,
però des de fa dues setmanes, més.
La telecinesi pot deixar-te tocat, i ell…
Ja em donava mal rotllo.
Què teniu amb el Tyler?
Perdona, jo no puc fer preguntes que no siguin de tir?
No tenim res. M'anava a fer el favor de dur-me al tren.
allunya-te'n.
Perquè és un normi?
Ell i la seva colla són rucs.
Els fa ràbia que l'acadèmia mantingui el seu poblet.
Parla el noi que sempre ho ha tingut tot.
Qui té la teulada de vidre…
que tiri pedres més grosses.
Almenys no soc una fatxenda elitista.
Au.
T'interessa l'art ancestral de l'apicultura?
Eugene. Eugene Ottinger.
Fundador i president dels Brunzinaires.
Dimecres. Dimecres Addams.
Arribo tard o només ets tu?
La vida del rusc no és per a tothom.
A la gent li fan por els insectes verinosos.
T'agradaria sentir la fiblada?
Les abelles porten elaborant la mel igual des de fa 150 milions d'anys.
Són una comunitat perfecta.
Treballen totes juntes per assolir un fi comú.
Per cert, és dels pocs ecosistemes dominats per les femelles.
Tant les abelles reines com les obreres. El rusc no és patriarcal!
Rowan! Hem de parlar.
Dimecres, no em deixen parlar amb ningú.
Tenies molt a dir quan em volies matar.
Com que el meu destí era destruir l'escola, oi?
D'on has tret el dibuix?
Vaig entrar al bosc per esbargir-me.
Vas ser tu qui em vas seguir.
Dimecres.
No hauries de ser aquí.
Sí, deixa'm estar i oblida't de mi.
ESTACIÓ DE BURLINGTON APROX. 1911
LAVABOS
Et torno a passar el material…
L'has perdut en un lavabo sense finestra?
Una mà esquerra compliria.
No facis morros.
Hauré de trobar jo les proves, ja que has perdut la nostra única pista.
Per fi has fet una amiga.
Per molt que sigui una planta.
Millor qualitat que quantitat.
Aquí hi ha un seient lliure.
Si és que pots seure amb un fatxenda elitista.
A la Dimecres no l'impressionen els seus trucs, Sr. Thorpe.
Admet que una mica sí.
Dimecres, ens fa moltíssima il·lusió que ens acompanyis
en el nostre viatge al món de les plantes carnívores.
A veure.
Qui sap el nom d'aquesta bellesa?
Dendrophylax lindenii.
Coneguda com l'orquídia fantasma.
Descoberta a l'illa de Wight el 1854.
Molt bé, Dimecres.
Tens competència al podi, Bianca.
Dimecres, a veure si pots dir-nos les propietats de l'orquídia fantasma.
Resiliència i adaptabilitat.
Sobreviu en els entorns més hostils.
Però la seva presència canvia els ecosistemes
i les altres plantes la refusen.
Quan les espècies natives hi creixien descontroladament.
Amb una dalla, solucionat.
- Tu intenta-ho. - Encara parlem de flors?
Gràcies, noies, per aquestes enriquidores aportacions.
Avui les plantes no són les úniques carnívores de la classe.
Bon nano.
Compte amb el cul.
- On vas amb l'Elvis? - A…
A investigar una pista.
Encara creus que hi ha un monstre, oi?
Li ho deies a la Santiago. Creus que és algú de Mai Més?
He vist la teva psicòloga.
No ha obert la boca quan li he preguntat pel teu progrés.
Se'n diu confidencialitat mèdica.
I la confidencialitat paterna?
De què xerreu?
De videojocs, gent cancel·lada, llet d'avena vs. soja… Apassionant.
- Soc jo qui paga, puc preguntar. - Parlem de la mare.
La recordes?
Vigila què dius del teu pare.
Tornaré tard. No vindré per sopar.
Bufa!
I jo que esperava fer una costellada i veure el partit junts!
Quants moments bucòlics per al record!
XÈRIF COMTAT DE JERICHO
Vull tornar al bosc, però Weems em vigila com fa un voltor amb la carronya.
Vols que t'encobreixi per tornar a l'escena d'un crim inexistent?
Tinc club d'apicultura. Et necessito per despistar-la.
Ho sento, però no i no. Estic ocupada i les abelles m'horroritzen.
Demana-li-ho a Cosa! Ai, no, que està empipadíssima.
Per què? La va cagar ella, amb el Rowan.
No ho sé. Ens hem fet la manicura durant una hora i m'ho ha explicat.
Diu que no la respectes com a persona.
Tècnicament és una mà.
Dimecres, és família teva.
Faria el que fos per tu.
Demana-li perdó i potser t'ajudo.
M'he passat amb tu. Prometo no parlar-te més així.
Ara, ràpid, abans de perdre més pistes.
Què vols? Crema de mans? Un polidor d'ungles?
Un tallacutícules nou?
Compta-hi.
Sé que soc caparruda, insistent i obsessiva.
Molts grans escriptors ho són.
Sí, assassins en sèrie també.
Què vols dir?
No he d'explicar-te res,
no cauré en el teu xantatge emocional.
Molt bé.
Amb això, el Rowan va confirmar la meva por més gran.
Seré responsable d'una cosa terrible.
No en el bon sentit, com Ivan. En el mal sentit.
No puc permetre-ho.
He de descobrir la veritat.
Explica una sola paraula i t'elimino.
Si Weems ve a tafanejar,
no t'hi acostis, posa mala cara i no diguis res.
- La revenja serà salvatge. - No n'espero menys, de tu.
Canta i t'esclafo com una bresca.
A boca tancada no hi entren abelles. És el codi del rusc.
A més, t'estic molt agraït.
No he tingut mai tantes noies aquí dintre.
Només abelles.
Increïble.
Sempre m'han agradat les noies llop.
Les probabilitats romàntiques que tens amb l'Enid són menys d'un 1 %.
Llavors tinc opcions?
Sí!
A l'antiguitat, amb la mel curaven ferides i feien sacrificis en rituals funeraris.
Diuen que la Cleòpatra es banyava en mel. Li deixava la pell radiant.
Ja t'has banyat en mel?
No vull que em piquin.
La clau és no perdre la calma.
Les abelles detecten la por, però no et preocupis.
Tinc un fumador ben gros i el faig servir com un professional.
Vols veure'l?
Perdona, no volia que l'Elvis sentís la teva olor.
Gràcies. Com els has despistat?
Pòsits de cafè?
Un truc de caçador. Un avantatge de treballar a una cafeteria.
El teu pare no ha portat el bloodhound a passejar.
A mi no em diu res.
- Deu semblar-te estrany que l'espiï. - No, jo sempre espio els meus pares.
Ei, espera. Què va passar aquella nit al festival?
Juro que no li diré res al meu pare.
Creia que el Rowan corria perill. Però m'equivocava.
Va fer servir la telecinesi per intentar asfixiar-me.
Hòstia. Per què ho va fer?
No ho sé. El monstre va sortir del no-res i el va esbudellar.
Llavors el vas veure?
I no va intentar matar-te?
Em va salvar del Rowan. Això és el que no entenc.
Vull trobar proves que el van matar i que no m'he tornat boja.
Encara.
Són del Rowan.
Havia de ser un muntatge.
Però què dius?
- Part de… - …la meva taula, psicòpata!
- Per cert… - Espantes tothom!
- Saps… - No pot ser.
Ho vaig fer.
Estàs guillat!
SOCIETAT BELLADONA
Estàs bé?
Veig sempre el mateix llibre porpra.
Era més fosc.
Com un blau a la cara. Continua buscant.
És estrany trobar alumnes buscant llibres aquí baix.
Sempre venen a embolicar-se.
He vist dos vampirs donant-se l'ullal.
Quina imatge.
T'ajudo a trobar alguna cosa?
Coneix això? És la marca d'aigua del llibre que busco.
Sembla el símbol d'una antiga societat d'estudiants.
Els belladona.
Com la flor mortal.
- Vull saber-ne més. - Diuen que es va dissoldre fa anys.
Sap per què?
Em sap greu.
M'has deixat bocabadada avui a classe.
La meva mare sap molt de plantes carnívores.
Ho dec dur a la sang.
Us aveniu?
Com dues companyes de cel·la condemnades a cadena perpètua.
Sé el que costa arribar a mig semestre.
Jo porto aquí any i mig i encara no em sento integrada.
Ho diu per què és l'única normi?
M'ho ha dit l'Enid.
En realitat, no he encaixat mai enlloc.
Massa estranya per als normis, però no prou per als rarets.
Creia que a Mai Més seria diferent,
però hi ha un munt de mestres que quasi ni em miren.
Faig com que m'és igual si no agrado a la gent.
En el fons…
em fa gaudir.
No perdis mai això, Dimecres.
Que no perdi què?
L'habilitat de no deixar que et defineixin.
És un do.
No sempre ho sembla.
Les plantes més interessants creixen a l'ombra.
Si necessites algú amb qui parlar, tens la porta de l'hivernacle oberta.
El llibre porpra ha de ser per aquí.
Ves investigant.
El Rowan no deixa de sorprendre.
No hauries de pujar aquí.
També m'alegro de veure't.
Has despistat el zelador amb els poders de sirena?
Amb això no puc.
No pots donar-me un vot de confiança?
Què vols, Bianca?
Saber com estàs.
Sento això del Rowan. Sé que éreu bons amics.
Des de quan t'importa el Rowan?
Eres tu qui tenia por que li fes mal a la Dimecres.
Per això vas darrere seu com un cadell exaltat, no?
O hi ha algun altre motiu?
Què hi veus, en ella?
Ara t'agraden les gòtiques tràgiques amb estètica de funerària?
Potser que no intenta manipular-me.
Cometo un error i no em perdones.
- Ella et tracta fatal i t'encanta. - Què t'ha agafat, amb ella?
Es creu millor que tothom.
Em moro de ganes d'apallissar Ophelia Hall demà
i veure esfondrar-se la seva amiga dona llop.
Serà el colofó de la Copa Poe.
- No vull ni pensar què trames. - El joc ja ha començat.
M'agrada guanyar.
Què té de dolent?
I et preguntes per què vam trencar.
El meu instint assassí t'encantava.
Fèiem bona parella, Xavier.
Ah, sí?
O només intentaves que ho sentís així?
Creu-me, la Dimecres Addams no és la noia dels teus somnis.
És la noia dels teus malsons.
On eres?
Estic tenint un atac de cor.
- La Yoko és a la infermeria. - Què té?
Un incident amb pa d'all al sopar.
Ha patit una reacció al·lèrgica. No pot competir.
- No tinc copilota. - Sé què ha passat. Ha estat la Bianca.
- Com ho saps? - Tant és. Demà tu i jo la destrossarem.
Què?
Seràs una gata negra?
Ho faries de debò?
Per mi?
Vull humiliar tant la Bianca que la fel de la derrota li cremi la gola.
Sí, però ho fas sobretot perquè som amigues, no?
Com és que guanya sempre?
Ningú ho sap del tot.
Els darrers dos anys, cap altra barca ha acabat sense enfonsar-se.
Sona a sabotatge.
A la Copa Poe no hi ha regles
i ella és una sirena que domina l'aigua.
Haurem de derrotar-la al seu propi joc.
- A punt. - Molt bé. Cosa està en posició.
- M'expliques què heu fet? - I espatllar-te la sorpresa?
Parlant de sorpreses, tens la disfressa a la tenda.
Disfressa?
Mare meva, estàs "prrrfecta"!
i els bigotis?
Torna a preguntar i et quedaran sis vides.
Concentra't.
Mira qui tenim aquí. La petita de la gatinada.
Que sàpigues que no em crec millor que tothom.
Però millor que tu, sí.
Us dono la benvinguda a la Copa Edgar Allan Poe.
És una de les tradicions anuals més arrelades a Mai Més,
des de fa 125 anys.
Cada equip remarà fins a l'illa del Corb, agafarà la bandera a la cripta Crackstone
i mirarà de tornar sense enfonsar-se.
El primer equip que arribi a la meta amb la bandera guanya la copa
i podrà presumir-ne un any sencer i gaudir de privilegis especials.
Que comenci la Copa Poe!
Som-hi!
- Vinga, ràpid! - Som-hi, noies! Va!
Perdoneu!
EL GAT NEGRE
Palada!
EL POU I EL PÈNDOL
- Vinga! - Va!
- Gireu! - Girem!
Hem perdut per culpa teva.
Més de pressa!
Cosa.
Vinga, per aquí.
Quedeu-vos aquí. Que la Bianca no sabotegi la barca.
Cosa, vull que distreguis uns bufons.
- Què? - Vinga.
- Som-hi. - Agafem-la.
Vinga, va.
Ja arriba.
Corre.
Fins després, Dimecres!
Tu ets la clau.
La gateta dorm?
- De pressa! - Corre, som-hi!
Què és, això?
L'AMONTILLADO
Adeu, bufons!
Tramposes!
"QFLD?" Què Faria La Dimecres?
Els dos últims equips són els escarabats d'or…
i les gates negres.
Vinga.
Nostres!
META
Ho hem aconseguit!
Mare meva, Dimecres! Hem guanyat! És el millor moment de la meva vida.
Has agafat l'esperit de l'escola, eh?
No sabia que era un esperit fosc i venjatiu.
La primera Copa Poe es va celebrar el 1897
no només com a homenatge a l'alumne més insigne de Mai Més,
sinó per destacar els valors
comunitat, perseverança i determinació.
Avui ens hem fet un fart de veure aquests valors.
Sí!
Enhorabona a Ophelia Hall!
Com a antiga resident,
estaré encantada de veure la copa al prestatge després de tants anys.
Què fas aquí sota?
Amagar-me.
Tothom em somriu perquè sí, no sé què fer.
És el teu moment.
Has vençut la Bianca Barclay. Assaboreix-ho.
Vols quedar amb les noies més tard?
Vinga, no et moriràs.
M'ho pensaré.
Sí!
M'agrada veure que t'adaptes.
Igual que la teva mare.
La meva mare i jo som dues persones barra espècies barra tot diferents.
L'últim cop que Ophelia Hall va guanyar la Copa Poe,
la teva mare n'era la capitana.
Jo era la seva copilota.
Potser us assembleu més del que et penses.
Quina il·lusió!
Havies d'ajudar-nos a guanyar. Ella no havia perdut mai. Mai.
Mai Més encara és un enigma.
Un lloc on hi ha moltes més preguntes que respostes.
Però, a vegades…
tens la resposta davant mateix.
Tranquil, Edgar Allan.
Veig el teu somriure de suficiència.
Però jo riuré l'última.
T'encantava crear endevinalles.
I potser aquesta n'és la més brillant.
No és una sola endevinalla.
Cada línia n'és una diferent.
"Quan no és de nit." Dia.
"La circularitat del món." Orbe.
"No és ple." Buit.
"Mítica flor nimfeàcia." Lotus.
"Gens amic." Enemic.
"Arbre de fruit confitat." Codony. "Sement." Llavor.
"Manca de normalitat." Anomalia.
"El final és el principi." Cercle.
"La solució farà un soroll digital."
DOBLECLAC
Societats secretes.
Biblioteques ocultes.
La meva mare jutjant-me amb la mirada.
A aquestes alçades tot això ja no em sorprèn.
Però quan m'apropo a la veritat…
Per sort, no m'espanta la foscor.
Adán Cassan