Downloaded from YTS.MX
Official YIFY movies site: YTS.MX
Det fins mange historier om ridderlighet
der den heltemodige ridderen redder jomfruen i nød.
Dette er ikke en slik.
Der er den.
Dann formasjon!
La oss drepe udyret.
For ærens skyld!
Vær på vakt.
Dann linje!
Vent!
ÅRHUNDRER SENERE…
…I ET FJERNT LAND
Den siste jeg fant.
Tok du med veggteppene til byen, som far ba om?
I morges.
Vi bør ta med pelsene og draperiene også.
Ikke draperiene!
Du hater mønsteret på rommet ditt uansett.
De har et formål.
Floria, folket vårt fryser.
Og sulter.
Hvem kommer så langt nord?
Elodie, hvorfor drar de?
De har ingenting her, Floria.
Jeg har ikke nok. Vær så snill, jeg er sulten.
Still dere i matkø!
Stå på én side.
Jeg sulter.
Greit.
Ligg unna! Den er min!
-Gi meg maten min. -Ligg unna, gamle mann!
Du har fått nok!
Del dette med søsteren din. Kom igjen.
-Så du hvem det var? -En fremmed, frøken.
De kan ta all den maten de kan bære.
-Jeg ordner det. -Kom igjen.
-Ja.
-Hold køen. -Få den.
Jeg vil møte henne.
Far?
Du må være Elodie.
Ja.
Hun er bra nok.
Ta en avgjørelse.
Takk, Deres Hellighet.
Følg meg.
Far, hva skjer?
Hvem er det?
Stemor?
Hva er det?
Fra dronningen av Aurea.
Et frieri.
Du verden.
-Datteren min er giftet bort. -Får jeg?
Han er prins.
Prins?
Jeg vet at du alltid har villet reise, som moren din.
Dra. Se verden.
Denne mannen har en flåte av skip, vogner fulle av gull.
Det er ingen grunn til å gifte seg.
Vi trenger dette.
Lagrene våre er tomme.
Vi klarer oss ikke til tøperioden.
Folket ditt trenger deg.
Du.
Det er dette vi er.
Gå til babord side.
Babord side.
Elodie, hva er i veien?
Ingenting.
Det er naturlig å være nervøs
for å møte din nye ektemann og familien hans.
De er fremmede.
Jeg hadde aldri hørt om kongeriket Aurea før far kom med dette.
Pass dere for linene.
Er dere gale? Hva gjør dere to der oppe?
Kom hit.
Kom.
Er det slik du vil at prinsen skal møte deg?
Redd, iskald.
Nesen dryppende og våt.
Hva har jeg sagt på hele reisen?
Førsteinntrykket betyr alt.
Løft opp.
Se på det.
Jeg har gode nyheter, jenter.
Kapteinen sier at vi nærmer oss Aureas kyst.
Vi er framme når som helst.
Far.
Hva i all verden?
Den ser nesten ut som en…
En drage.
Det går bra.
Milde himmel.
Det er praktfullt.
Mine herrer, mine damer,
velkommen til kongeriket Aurea.
Kongefamilien er til bønn,
men det er sendt bud om deres ankomst.
Rommene deres er klare.
Vennligst følg meg.
Er dette en drøm?
Kan jeg i så fall flytte inn og aldri våkne?
Vil du at disse folkene skal tro at vi hører til her,
ikke virk så lett å imponere.
Hva tror du, Ellie?
At min definisjon av rikdom har vært for snever.
Jeg håper du vil like dette, frøken.
Et badekar er fylt,
og kveldsmaten er båret fram.
Ved daggry kommer jeg og tar deg med
for å møte Hans Kongelige Høyhet.
Henry, prins av Aurea.
Floria, ikke rør alt.
Er det noe galt?
Jeg håper han er snill.
-Og belest. -Ja.
Kjekk.
Vi lar Elodie være alene.
Hun trenger tid til å finne seg til rette, som oss alle.
Ja visst.
Kom.
Frøken.
Alle venter.
Ellie?
Jeg får ikke sove.
Utrolig at du skal bo her fra nå av.
Vi begge.
Jeg tenker at om mor levde,
kunne jeg snakke med henne om alt dette.
Kanskje du kan snakke med stemor.
Hun mener det godt, selv om hun er litt…
Slitsom?
Det går bra får du se.
Du er Elodie. Du klarer alt.
Hva er din største styrke?
Jeg sier alltid sannheten.
Noen vil kalle det en svakhet.
Kjenner du hjertet ditt?
Jeg tror det.
Og hva sier det deg nå?
Det banker for høyt til at jeg hører noe særlig.
Reis deg, Elodie.
Jeg er Henry.
Det gleder meg å endelig møte deg, frøken.
Som oss alle.
Sønnen min underdriver gleden vår.
Og om jeg kan få si det,
har faren din underdrevet skjønnheten din.
Faren min har aldri underdrevet noe særlig, Deres Majestet.
Hun er vittig.
Om du ønsker det eller ikke, Deres Majestet.
Og du må være Floria.
Selv i et ugjestmildt klima kan en vakker blomst vokse.
Jeg elsker slottet deres.
Jeg elsker det virkelig.
Veldig…
Deres Majestet.
Føl deg som hjemme, barn.
Vi eldre har småsaker som bryllup å tenke på.
Ja…
I brevene dine nevnte du spesielle saker
du ønsker å diskutere ansikt til ansikt.
-Vi kan snakke tosammen. -Ja.
Det er ingenting å kjede de unge med.
De har en langt viktigere oppgave.
De må bli kjent med hverandre.
Har du noen spørsmål til meg?
Om hva?
Bare velg.
Hva syns du om meg?
Unnskyld?
Du virker i beste fall uinteressert, som er din rett,
men jeg vil vite om han jeg må gifte meg med,
liker meg eller ikke.
Unnskyld om jeg fornærmet deg. Jeg mente det ikke.
Men jeg visste ikke at du ble tvunget til noe.
Landet jeg kommer fra, er som moren din forklarte.
Ugjestmildt og goldt.
Denne foreningen vil redde oss.
Jeg har forsonet meg med det.
Min lykke er en liten pris å betale for mitt folks framtid.
Er det noe galt?
Det er bare…
I brevet du sendte før du kom, virket du annerledes.
På hvilken måte?
Langt mer…
…blomstrende.
Kanskje fordi stemoren min dikterte det meste av det,
og søsteren min sin idé var hjertet…
Hjertet.
Jeg trodde det var et provinsielt emblem.
Tegnet du virkelig dette?
Det er en labyrint, ikke sant?
"Håper du blir kjent med hjertet mitt."
Så kløktig.
Jeg laget slike til Floria da hun var liten.
-Kan jeg stille et spørsmål til? -Ja visst.
Følger de deg alltid så tett?
Nå gir de meg armslag.
Det må være slitsomt.
Det er det.
Jeg så noen ledige hester i stallen.
Rir du?
-Hvor har du lært å ri slik? -Av moren min.
Hvilken vei?
Det kommer an på hva du ønsker å se.
Alt.
Greit.
Hva skjedde der inne?
Snakk.
-Blir det fremdeles bryllup? -Ja.
Ble dere enige om en rimelig brudepris?
Mer gull enn jeg kunne drømme om.
Så hvorfor ser du slik ut?
Det er ingenting. Det går bra.
Du sa vel ikke noe som er pinlig for oss?
Nei.
For det er viktig at familiene våre kommer overens.
Ikke bare for Elodies skyld, men for vår.
Jeg sa ingenting! Ingenting er galt.
Jeg så noe høyt oppe på fjellet i går kveld.
Fakler.
Så du det?
Jeg fikk ikke sove.
En eldgammel seremoni.
Eller én av tre.
De er svært viktige for familien min.
For hele kongeriket. De…
De hedrer forfedrene våre.
Derfor valgte moren min disse datoene for bryllupet.
Det er vakkert.
Det er vel det.
Jeg har ikke noe å sammenligne det med.
Får jeg betro deg noe?
Ja.
Mitt høyeste ønske er å dra ut og se verden.
Virkelig dra av gårde og se den.
Jeg forstår.
Det er mitt livs drøm.
Så lenge jeg husker, har jeg lengtet etter å utforske fjerne land.
De du bare leser om.
Kanskje vil vi det en dag.
Kanskje.
Og de oransje på dette området.
Alt er så vakkert, Deres Majestet.
Jeg er glad du liker det.
Svært elegant.
Du har en perfekt smak.
Alt er så utsøkt.
Unnskyld, kan jeg hjelpe deg med noe?
La oss bli bedre kjent,
siden vi kommer i familie.
Dette må være spennende for deg.
Faren din var repmaker, ikke sant?
Den beste i byen.
Og her er du. Du har klatret så høyt.
Men man må ikke glemme sin byrd.
Eller legge unødig vekt
på en transaksjon skapt av nødvendighet.
"Nødvendighet"?
Familien din trenger penger.
Familien min trenger en brud.
Vi trenger ikke mer familie.
Jeg ønsker Henry og Eloise alt godt.
-Jeg bare… -Elodie.
Unnskyld.
Stedatteren min heter Elodie.
Det var det jeg sa.
Farvel, lady Bayford.
Det er perfekt.
Alt her inne er så perfekt.
Stemor?
Er noe galt?
Elodie,
vi har ikke alltid hatt et nært forhold,
men hør på meg nå.
Dette bryllupet… er en feil.
Hva?
Jeg forstår ikke.
Jeg stoler ikke på disse menneskene.
Det er vanskelig å forklare, men en mor vet slikt.
I går elsket du dette stedet.
Floria.
Jeg tok feil.
De kan være kongelige, men det gjør dem ikke til gode mennesker.
-Hva mener far? -Han nekter å snakke om det.
Og når jeg snakker om bekymringene mine, blir han sint på meg.
-Fordi du er urimelig. -Det holder, Flor.
Elodie, jeg sverger på at jeg bare ønsker det beste for deg.
Avbryter jeg noe?
Nei.
Bare…
…jenteprat.
I morgen er det en stor dag, og disse jentene trenger hvile.
Tenk på det jeg sa. Det er ennå tid.
Til hva?
Jeg håper du vet hva du gjør.
God natt, englene mine.
-God natt, far. -God natt, far.
God natt.
Jøss.
Du kan kysse bruden.
Jeg presenterer min sønn og nye datter, Elodie, prinsesse av Aurea.
Farvel, far.
Jeg håper å bli halvparten så vakker som du er i dag.
Dobbelt så vakker.
-Jeg er glad i deg. -Jeg er glad i deg.
Hei! Hei!
Hvor skal vi?
Husker du at jeg fortalte om eldgamle seremonier i fjellene?
Ja.
Vi skal hedre forfedrene mine.
Velkommen, prinsesse.
I generasjoner har det vært vår plikt
å beskytte folket vårt.
Prisen er høy, men det er også belønningen.
Så i kveld
blir du del av en lang rekke kvinner som har hjulpet med å bygge riket.
Da forfedrene våre tok denne øya,
var de ikke dens eneste innbyggere.
En skapning bodde her først.
Den siste av sitt slag.
Med vill blodtørst
forlot udyret hiet sitt og angrep landsbyen.
Så kongen samlet soldatene for å hevne folket sitt.
Men stålet deres var lett match for monsteret,
og alle mennene døde.
Alle bortsett fra én.
For kongen hadde udyret en enda verre skjebne på lur.
Ga han fra seg sine tre kjære døtre, kunne øya deles.
En grusom tortur.
Han tilba døtrene sine,
men plikten overfor undersåttene var sterkere.
Og slik ble en pakt inngått.
De tre prinsessene møtte sitt endelikt i udyrets mage,
og et kongerike ble født.
Det er dette offeret vi minnes hver generasjon.
En århundrelang tradisjon.
Hånden din, barn.
Du arver nå en tradisjon av ære og plikt, prinsesse Elodie av Aurea.
La våre to slekter blandes og raskt bli ett.
Hun er nå av kongelig blod.
For å sikre at kongeriket vårt blomstrer for alltid,
betal din gjeld til riket.
Kast mynten ned i kløften.
Seremonien er nå fullført.
Dere kan gå tilbake.
Jeg skal bære deg tilbake.
Jeg kan gjerne gå.
Floria ville ha elsket dette.
Lukk øynene.
Jeg har deg.
Unnskyld.
Nei!
Hjelp meg!
Hjelp!
Er det noen der?
Den er ikke min.
Jeg er offeret.
Stakkars liten.
Hva har skjedd med deg?
Gi meg styrke, mor.
Mor?
Navnet ditt, lille fugl?
Si navnet ditt.
Elodie.
El-o-die.
Spennende.
Hva vil du ha?
Det som er lovet.
Det man skylder meg.
For hver generasjon må ditt slag betale.
Mitt slag?
Duften av kongelighet avslører deg.
Den er i blodet ditt.
Nå, det jeg liker best.
Løp.
Skadet jeg deg?
Stille nå?
Hun er kløktig.
Jeg tok den forrige så fort.
Nei.
Mor ville at du skulle kjempe.
Nei.
Han er prins.
De må bli kjent med hverandre.
Mitt høyeste ønske er å dra ut og se verden.
Kanskje vil vi det en dag.
Ned i kjolen.
Ikke vær redd.
Jeg skal ikke skade deg.
Tok deg nesten, lille fugl.
Du gjemmer deg, som alle de andre.
TRYGG HER HUN KAN IKKE NÅ
Det betyr ingenting.
Denne historien ender alltid på samme måte.
V.
Victoria.
Beatrice.
Artemis.
Genevive.
Fatima.
Carlotta.
Hvor mange?
Kom noen seg ut?
Vær så snill, la være.
Noen…
Det er løgn.
Kom dere av.
Jeg er veldig lei for
at jeg undervurderte dere.
Et kart.
Hvor er jeg?
Et tre.
Inngangshulen.
Den går inn i fuglehulen.
Gjennom den vridde tunnelen…
…til vann.
Glødelarvehulen.
Følg den nedover.
TRYGG
Jeg er her.
Hvordan skal jeg flykte?
Er dette åpningen?
Kom en prinsesse seg ut?
Tre veier. Ta den midterste.
Musikknote.
Krystaller.
Fortsett.
Så… er jeg fri.
Den midterste veien.
Musikk.
Krystaller.
Det er her.
Ønsk meg lykke til.
Du kom deg ut.
Nei!
Elodie.
Fly, lille fugl.
Hallo.
Hallo!
Jeg er her! Hjelp!
Hjelp!
Hallo!
Det er ingen vei ut, prinsesse.
IKKE TRYGT
Ikke for noen av dere.
Tre ble tatt.
Tre må gis.
Elodie!
Hva er dette?
Elodie!
Gå videre.
Jeg har gjort det du betalte for, herre. Jeg venter oppe.
Det skal du ikke.
Jeg hyrte deg for å føre oss til henne.
Ingen drar herfra uten datteren min.
Elodie!
En skapning bodde her først.
Den siste av sitt slag.
Det er løgn.
Tre tatt.
Drep de onde unge.
Dann linje!
Vær så snill, spar meg.
Vis nåde.
Jeg gir deg hva som helst.
Døden er ikke nok for deg.
Du skal føle min smerte.
Elodie!
Vær stille. Hun hører dere.
Jeg advarte deg. Det er for sent Udyret ligger i hiet.
-Det har ført henne dit for å fortære… -Hvor er hiet?
Sir, datteren din har vært her nesten for lenge.
Nesten helt sikkert drept.
Elodie!
Jeg har hørt at noen har prøvd å jakte på udyret.
For dets blod.
Nonsens.
Hvorfor er du her?
For å hente datteren min.
Far.
Vær så snill.
Jeg bønnfaller deg.
Du bør ikke be om min nåde.
Rop på henne.
Lever hun?
Lever Elodie?
Jeg lukter henne.
Hun gjemmer seg.
Ser på.
Rop på henne.
Nei.
Rop på henne.
Elodie.
Hører du meg?
Jeg har gjort en fryktelig feil.
Å ofre det jeg elsker mest.
Å bytte livet ditt
mot mitt folks beste.
Jeg trodde jeg kunne ta gullet.
At jeg kunne leve med meg selv.
Valget mitt.
Men jeg kan ikke.
Jeg kan ikke.
Be henne komme til deg.
Siste sjanse.
Elodie. Hør på meg.
Jeg er faren din. Adlyd meg.
Jeg beordrer deg.
Ikke kom ut!
Nei.
Nei!
Ellie.
Bruk tauene.
Stemoren din og Floria
venter på deg på skipet.
Tilgi meg.
Løp!
Løp.
Den pokkers jenta. Jeg visste at hun betød problemer.
-Hvor skal du? -Ordne dette.
-Slutt. -Trekk tilbake.
Elodie.
Åpne!
Unna vei!
Kom dere ut!
Grip henne.
Det kan du ikke!
-Nei. Hun er bare et barn! -Nei!
Dere lovet oss en datter.
-Stemor! -Nei!
Floria!
Elodie.
Stemor.
-Elodie. -Stemor.
Gudskjelov.
Går det bra?
Jeg klarer meg.
Hvor er Floria?
De tok henne med til hulene i ditt sted.
Jeg prøvde å hindre dem.
Jeg må redde henne.
Nei, jeg drar. Jeg kan finne henne.
Det kan være for sent.
Nei.
Ikke om jeg kan hindre det.
Faren din…
Dra.
Vær så snill. Slipp meg!
Vær så snill å slippe meg.
Ikke gjør dette.
Mor, det holder! Hun er for ung.
En prins beskytter kongeriket sitt uten å nøle eller klage.
Gi meg hånden din.
Jeg kan ikke gjøre dette. Hun er bare et barn.
Du er svak.
Nei! Ikke gjør dette mot meg!
Kom deg vekk!
Slipp! Kom deg vekk!
Kast henne nedi.
Floria!
Jeg kommer etter deg, Flor.
Mine små…
De lot dere ikke leve.
Heller ikke skal jeg la Elodie leve.
Søsteren din vil komme etter deg.
Der er hun.
Hallo, Floria. Hører du meg?
Våkne!
Vi må skynde oss.
Floria!
Ellie.
Du lever.
Ok. Jeg skal få deg ut herfra.
Jeg skadet beinet da jeg falt.
Vi har ikke tid, Flor.
Nei. Ikke ennå.
Hva nå?
Gjem deg fort.
Hva med deg?
Jeg må si henne sannheten.
Kom igjen.
Hvor gjemmer du deg?
Drage.
Det vil ikke drepe meg,
men gjøre meg sint.
Bra.
Jeg er også sint.
Vi har begge blitt løyet for.
De sa du angrep landsbyen deres.
At kongen bare kom for å forsvare folket sitt.
Han kom uprovosert.
Jeg vet hva de gjorde.
De drepte barna dine.
"De"? Dere!
Ditt slag, ditt blod.
Nei!
Døtrene mine var de siste i slekten min.
Så jeg tar døtrene deres så lenge jeg lever.
Men det har du ikke. Vi er ikke døtrene deres.
Flere løgner.
Ellie!
Nå skal du få kjenne mine døtres smerte.
Jeg er ikke en av dem!
Jeg lukter det i blodet ditt.
El-o-die.
Godta skjebnen din…
…slik jeg har godtatt min.
Vi skal dø alene.
Nei.
Jeg har en hær med meg.
Hver uskyldige kvinne som fikk frastjålet livet sitt her.
Slaget ditt har aldri vært uskyldig.
Så kom igjen.
Hvis meg ilden din.
Nå?
Hva venter du på?
Brenn meg.
Brenn meg!
Søsteren min hadde også dette.
Det hadde vi alle.
Slik gjorde de oss kongelige.
Det er blodet du lukter.
De lurte deg.
Du har drept uskyldige døtre slik de gjorde.
Så gjør slutt på det.
Nei.
Jeg vil ikke lenger gjøre som jeg blir fortalt.
Elodie.
Tro meg. Jeg har ikke sovet siden…
Siden du prøvde å drepe søsteren min?
Jeg måtte.
Ikke våg å forklare deg for dette…
…vanlige mennesket.
Skal hun være den tredje?
Prinsesse nummer tre.
Hun er den siste. Da kan jeg gifte meg med den jeg…
Det holder, Henry.
Du vet ingenting om hva vi har måttet tåle.
Du vet ingenting om historien vår.
Ta med familien din…
…og flykt.
Kom. La oss dra.
Jeg tilbyr dere alle én siste sjanse til å gjøre det samme.
Nei?
Du er så frekk.
Mener du at vi bør frykte deg nå?
Hvorfor?
Fordi du klarte å flykte fra dragen?
Det er ikke meg dere bør være redde for.
Historien deres slutter her.
Løp!
-Det er dragen! -Løp!
Nei!
Hjelp meg med denne tønna.
La oss være dyktige, gutter.
Du kan ikke mene det.
Det gjør jeg.
Vi styrer det sammen.
Vi har masse forsyninger.
Nok til denne kuldeperioden og den neste.
Å, Elodie.
Du er den eneste jeg vil la lede folket vårt, mor.
Kan jeg hjelpe også?
Floria.
Jeg regner med det.
Stemor, kom og se på dette.
Milde himmel.
Hvor hen, frøken?
Hjem.
Tekst: Jon Sæterbø dette.