EN NETFLIX-SERIE
Vi må snu. Det er igjen to jenter på øya.
Det skjer ikke.
-Vi må ankomme i tide. -Vi kan ikke forlate dem.
Slapp av. Det er planlagt en ny tur. Det er fortsatt ansatte der.
De er i trygge hender så lenge.
Fran.
Eva.
Alt vi spiser, dyrker vi her på øya. Alt er bærekraftig, så klart.
I Eden er vi selvhjulpne. Én persons problemer er alles problemer.
Vi møtes og finner ei løsning.
Som en kube.
Alle er arbeidsbier.
-Noe sånt. -Hvor mange bor det her?
-Femtitre. -Stadig flere.
-Ja. -Litt etter litt.
Vil dere følge oss?
Denne veien.
Pust inn, dere.
Som dere ser, jobber vi hardt, så de kan leve komfortabelt.
Komfortabelt? I slike hus?
Dette er moduler.
Vi designet dem for å få mest mulig ut av øyas ressurser.
-"Vi"? Ikke vær beskjeden. -Hva?
Han designet alt.
-Jøss. Fantastisk. -Vel…
-Kødder du? -Vi liker å ta vare på folk.
Vit at dere er inviterte til å bli medlemmer av stiftelsen.
-Hvis dere vil. -Nei, takk.
-Jeg kan godt bli i noen dager. -Hvor mye koster det?
Ingenting.
Ingenting?
Denne veien. La oss fortsette.
Vi er ikke en bedrift. Folk velger å komme hit.
Vi tvinger ingen.
Her bidrar alle. Det er slik dette samfunnet fungerer.
Ren generøsitet.
Eva, ikke gjør det.
Eva!
La meg se om jeg skjønner.
Hva har dette med festen i går å gjøre?
-Vi trenger en inntektskilde. -Drikken.
Det stemmer. Laget med 100 % naturlige ingredienser.
Vi lanserer den om noen uker.
Dere er med i reklamen.
Skal dere vise organisasjonens feil?
Er det greit å etterlate fem personer her?
Det er ikke lett å holde fest i et paradis som dette.
-Skjønner? -Ikke mitt problem.
Helvete, kompis.
Dette er leiligheta vår.
Var vi de eneste som ble igjen?
-Hvordan det? -Hun leter etter ei jente.
Ja, det ser ut som dere var de eneste. I morgen har dere glemme alt dette.
I morgen?
Du tuller, ikke sant?
Ikke vær redd. Vi har masse plass.
Dere kan slappe av og nyte oppholdet.
Vi sier fra når båten ankommer.
Må vi fortsatt ha på armbåndet?
La dem være på. Da vet alle at dere er våre æresgjester.
Flottings.
Ulises, kan du vise dem modulene deres?
Kom med meg.
-Jeg kan anmelde dette. -Aldo, la det gå.
-Du er så irriterende! -Kom.
Slapp av litt.
Beklager.
Slipp deg litt løs. Se så fint det er her.
Det er ordnet.
Hei.
God morgen.
Hva leser du?
Får jeg se?
Nei.
Hyggelig å treffe deg.
Herregud. Hva er klokka?
Hei, vennen.
Hei.
Og god morgen til deg.
For en fæl jetlag.
-Jeg sulter. -Zoa er ikke her.
-Jeg ser det. -Sist sett fredag.
Hun ligger vel over hos Judith.
Er det noen egg igjen?
Har du snakket med mamma?
-Nei. Hvordan det? -Hun har blitt skrevet ut.
Hun ville stikke innom.
Nei.
-Beklager. Du kan reglene. -Men hvorfor ikke? Hun er jo tørrlagt.
Som de siste 20 gangene.
Jeg tar vare på dere, ikke henne. Ferdig. Jeg vil ikke ta det opp foran…
Hva skjer?
Han vil ikke at jeg skal snakke om kona.
Ok. Jeg trodde du sa "ekskona".
Snart eks-kone. Det er komplisert, ok?
Takk.
Hva er klokka?
Jeg har et nytt fly i kveld. Alt ok her?
Ja, som vanlig.
Det er jenta mi.
Kjære.
Så du er ikke her i morgen?
Kjære, la oss gå ut. Kom igjen.
Hva med en typisk spansk paella? Jeg spanderer.
ZOA PAPPA ER HER
MED NOK EI DAME
KOMMER DU, ELLER?
ZOA, HVOR I HELVETE ER DU?
Skal vi sove her?
-Aner ikke. Disse bootsa dreper meg. -Klart det.
-Jeg kunne ha sovet på gulvet. -Jeg håper bare det er ei god seng.
Aldo, modul 11.
Ibón, 12.
-Skal vi gå? -Bare én ting.
Skal vi ikke sove sammen?
Nei. Dere får sengene som er ledige.
África…
…modul seks.
Zoa, modul åtte.
Charly, modul syv.
-Hvil dere litt. -Takk.
Da er vi vel naboer?!
Hei.
Så kult. Er alt dette til meg?
"Eden. Velkommen. Hilsen fra Eden-stiftelsen."
-Vil du ha litt? -Nei. Alt er ditt.
Hei. Du er den gale dama fra i går kveld.
Som prøvde å hoppe fra klippen.
-Hvordan går det? -Fint.
Var det en bad trip?
-Eller er du vanligvis sånn? -Nei.
-Tusen takk. -Bare hyggelig. Du sa ikke hva du heter.
-Zoa. -Zoa.
Nicolás. Vel, Nico.
Det er ikke mye privatliv her. Men man blir vant til det.
-Dette er senga di. -Jeg trodde den var hennes.
Nei. Claudia har sin egen.
Skal du ikke si hei til vår nye romkamerat?
Hei.
Hun liker ikke å bli kjent med folk, men hun kommer seg med tida.
Jeg kan ikke tro at de dro uten oss.
Ja. Det suger.
Dere fant heldigvis oss, da.
Gi meg ei flaske. Ser du ikke armbåndet mitt?
-Gi meg ei flaske. -Hva skjer?
Hva feiler det han? Han vil ikke gi meg flaska.
Se der.
"Hilsen fra Eden-stiftelsen."
Ja, for faen.
Herregud.
Du bør legge deg.
Du vil se ting klarere i morgen.
Hvem er sjefen her?
Er det ikke noen som representerer arbeiderne?
-Hva? -Sjefene dine ignorerer meg.
-Hvem behandler klager? -De er ikke sjefer.
Greit. Dronningbiene eller hva det er.
Vi pleier å snakke med Ulises. Men det er sent. Vent til i morgen.
Jeg hadde svømt vekk nå om jeg kunne. Er det ingen andre båter på hele øya?
Folk liker ikke spørsmål her, kan du slutte?
Beklager, men jeg spør om hva faen jeg vil.
Greit. Det er opp til deg.
-Faen! Det gjorde vondt! -Beklager. Det er raskeste måte.
Det gjorde ikke vondt. Jeg skvatt bare litt.
Ja da, vi tror deg.
-Drittsekk. -Din tur.
Aldri i veien.
Sykdommer fra utsida kan påvirke oss.
-Det er obligatorisk. -Jeg er frisk.
-Saúl, det går bra. -Som dere ser ut.
-Vi ser ganske dumme ut. -Ganske.
Noen av dere har alkohol i systemet.
-Ikke overraskende. -Ta på dette.
Greit.
-Alt er bra. -Så vi besto?
-Grattis. -Å ha på seg dette er nok.
Du må kle deg som de andre for å bevege deg her.
-Vi har jo på armbåndene. -Noe nytt om båten?
-Den er i havn. -Og?
Den kan ikke komme tilbake ennå. Været er tøft.
Når kommer den?
Vi skal si det så snart vi vet.
-Fy søren. -Kom an.
Se. Det ser ut som vi er del av familien.
Ta det på, Aldo. Det blå får frem øynene dine.
Kom igjen. Gå videre, moromann.
Takk, Saúl.
Bare hyggelig.
Flotte greier.
Det går ikke.
Hvem vil du ringe?
Ingen. Jeg ville bare sjekke sosiale medier.
De tok mobilen din før du satte deg på båten.
Hvordan snek du den inn?
I lomma.
I bootsa. Gi meg den.
Utrolig at vi ikke kan bruke den her.
Du har sett at det ikke er dekning.
Men ikke vær redd. Du kan leve helt fint uten denne.
Jeg kan ikke det.
Jeg har fryktelige abstinenser.
Har du en røyk?
Man får ikke røyke i Eden.
-Hvorfor ikke? -Spesielt du.
Lungene dine ser ikke så bra ut.
Tror du jeg er dum?
Nei, men jeg tror vi må ta vare på kroppene våre.
De er hjemmene våre.
Vi må kontrollere angsten vår, nyte å være der vi er.
Det er det vi gjør i Eden. Vi lever i nåtida.
Takk for prekenen, men jeg gikk på katolsk skole.
Se.
"Sammen i paradis."
Det var det første Astrid sa til meg da vi kom hit.
Og dette?
Dette kom mye senere.
Vel, jeg har tatovering av et dollartegn.
Jeg sier ikke hvor.
Greit.
Litt av en stil denne stiftelsen har. Herregud.
Stiftelsen? Dette virker som en sekt.
De tar mobilene våre, låser oss inne, og om man går ut, følges man av en drone.
Hva driver de med?
Oi sann.
Jeg har ikke hastverk med å dra, så dere vet det.
-Vi sees. -Han er noe for seg selv.
Hvis jeg ikke rekker avtalen med kunden min, skal de få problemer.
Hva tjener de på å holde oss her?
Ta med tingene til laben til Saúl.
Unnskyld meg.
Hei.
Hva skjer? Det er fint her, ikke sant? Kan jeg henge med deg?
Ja vel.
Hva heter du?
Går det bra? Du gråter.
Hva?
-Liker du å se på? -Jeg vil snakke med deg.
Jeg så deg med Judith på festen. Så rart at hun dro tilbake uten å si noe.
-Så du henne gå på båten? -Jeg kjenner ingen Judith.
Du hooka med henne.
Du har feil mann.
-Det var deg. Jeg er sikker. -Jeg sier du forveksler meg med noen. Ok?
Erik Satie.
Noen sier det er trist, men det høres ikke trist ut på meg.
Det er melankolsk. Tristhet er negativt.
Melankoli knytter deg til noe du har mistet, men husker du det,
gjør det deg glad.
I Portugal kaller de det saudade.
Du spiller så bra.
-Ikke like bra som deg. -Hvordan vet du at jeg spiller?
Din tur.
Sist jeg spilte, ble jeg banket opp.
Ingen vil gjøre det her.
Nei, jeg kan ikke.
Hva skjedde?
Faren min.
Ibón, la oss hjelpe deg.
La meg hjelpe deg.
Hva heter du?
Alma.
Brutt perimeter. Nordvest-sone, sektor fire.
Hvor skulle du?
Jeg vet ikke.
Bli kjent med området.
Det er farlig å kjøre hvis du ikke vet hvor du skal.
Du kan sette deg fast i sanden og aldri bli funnet.
Eller falle av en klippe.
Eller du kan be noen vise deg øya uten at du må stjele noe.
Hvordan fant dere meg?
Hei.
-Jeg fant deg endelig. -Hei.
Hva heter den der høye, blonde nordiske fyren?
Orson?
Han ble rar da jeg spurte han om noe.
-Hva spurte du om? -Ingenting.
Jeg har lyst til å dra nå.
Er det en type som venter?
Ei dame?
-Feil på begge punkter. -Det er ikke min dag.
Ikke min heller.
Lillesøstera mi, Gabi.
Jeg er enebarn.
De sier at enebarn blir rare.
-Du ser ikke rar ut. -Hvordan ser jeg ut?
Som en luring.
Hei sann.
Lille ekorn?
-Ja? -Fra Zoa.
Alt er betalt.
Hei.
Ha det.
Eva, takk for lojaliteten din og at du alltid passer på.
Gratulerer.
Takk, Astrid.
Du bestemmer hvem som skal gjøre evalueringen i dag.
Hun.
Jeg?
Jeg er bare på gjennomreise…
Samme det. Det er en unik opplevelse. Du får se.
-Virkelig? -Ja. Kom igjen.
Hei, Zoa.
-Hei. -Vi vil gjerne bli kjent med deg.
Jeg er ikke så interessant. Jeg er virkelig ikke…
Jeg tror du er veldig spesiell.
Og intuisjonen min tar aldri feil. Tror du meg ikke?
Visste du at atomene rundt oss vet sannheten om oss,
til og med før vi vet det selv?
Hva tenker du på?
-Se på Zoa. -Det gjør jeg.
Jeg vet ikke.
Hva tror du?
Du kan fortelle oss alt.
Jeg vil observere henne mer.
Jeg må dra hjem.
Jeg vet det er uvær og at båten er sen, men…
-Er du ukomfortabel? -Det er ikke det.
-Venninna mi Judith… -Du er bekymret for henne.
Ja.
-Kjente du henne fra før? -Siden barndommen.
Eden inviterte deg, men du bestemte deg for å invitere henne med.
-Jeg vet det ikke var lov. -Ikke vær redd.
Du gjorde det vel med de beste intensjoner?
Vi gjør alle feil.
Uansett tilgir vi deg.
Fortell oss om deg selv. Hvem er du?
Jeg er 19 år. Jeg går på andreåret i biologi.
Jeg bor med søstera mi, Gabi. Hun blir 16 i dag.
Faren min reiser mye, og vi må passe på oss selv.
Hva med mora deres?
Hun er aldri der. Foreldrene mine ble separert da jeg var tolv og Gabi ni.
En mor forlater ikke døtrene sine slik.
Vi mødre blir hos barna våre.
Har du barn?
-Hva feiler det din mor? -Mora mi var…
Hun er heroinavhengig.
Hvordan føles det?
Jeg syns mest synd på søstera mi.
Hver gang de løslater mamma fra klinikken
blir hun så glad, og jeg sier til henne:
"Lille ekorn, ikke gled deg. Mamma får tilbakefall."
Lille ekorn.
GRATTIS TIL MIN FAVORITT-SØSTER LILLE EKORN
"Lille ekorn, jeg må ha litt alenetid.
Respekter det og ikke let etter meg. Alt er bra.
Glad i deg. Gratulerer. Zoa."
RINGER…
Nummeret du har ringt er utilgjengelig.
Prøv igjen senere, eller send en tekstmelding…
Har du tenkt på at dine foreldre ikke fortjener døtrene sine?
Jeg vet ikke. Mora mi er syk.
Hvis hun får deg til å lide slik, elsker hun deg ikke.
Vel, basert på det jeg hører, det du sier,
virker det som om mora di ikke elsker deg.
Beklager å si dette, men ikke lur deg selv.
Si det med meg.
"Mora mi elsker meg ikke."
Si det.
"Mora mi elsker meg ikke."
"Mora mi elsker meg ikke. Hun forakter meg."
"Mora mi elsker meg ikke.
-Hun forakter meg." -Høyere.
"Mora mi elsker meg ikke. Hun forakter meg."
De hører deg knapt, Zoa.
"Mora mi elsker meg ikke. Hun forakter meg."
Høyere.
"Mora mi elsker meg ikke. Hun forakter meg."
Når du forlater øya, husk at du møtte folk som ville gi deg all sin kjærlighet…
…fordi de vet hvor spesiell du er.
Tekst: Anniken Einan