EN NETFLIX-SERIE
Vi måste vända. Två tjejer är kvar på ön.
Glöm det.
-Vi måste anlända i tid. -Vi kan inte lämna dem.
Lugn, en till resa är planerad. Personal finns kvar på ön.
De är i trygga händer.
Fran.
Eva.
Allt vi äter odlas på ön. Allt är förstås hållbart.
På Eden är vi självförsörjande.
En persons problem är allas problem, okej? Vi samlas och hittar en lösning.
Som ett bisamhälle.
Alla är arbetsbin.
-Nåt sånt. -Hur många bor här?
-Femtiotre. -Vi blir fler.
-Ja. -Steg för steg.
Vill ni följa med?
Den här vägen.
Andas in.
Vi anstränger oss för att de ska ha det bekvämt.
-Bekvämt? I såna hus? -Det är moduler.
Vi designade dem för att få det mesta av öns resurser.
-"Vi"? Var inte blygsam. -Va?
Han designade allt.
-Oj. Fantastiskt. -Tja…
-Otroligt. -Vi vill ta hand om folk här.
Ni erbjuds att bli livstidsmedlemmar i stiftelsen.
-Om ni vill. -Nej tack.
Jag stannar gärna några dagar.
Hur mycket kostar det?
-Inget. -Inget?
Vi fortsätter hitåt.
Vi är inte ett företag.
Folk kommer hit frivilligt. Vi tvingar ingen.
Här hjälps alla åt. Så funkar det här.
Genom generositet.
Eva, gör det inte!
Eva!
Jag förstår inte. Vad har det här att göra med festen igår?
-Vi behöver en inkomstkälla. -Drycken.
Ja. Den innehåller bara naturliga ingredienser.
Vi lanserar den om ett par veckor. Ni kommer med i reklamen.
Visar ni era misstag också?
Tycker ni att det är okej att lämna fem personer här?
Det är inte lätt att arrangera fester i detta paradis.
Det är inte mitt problem.
Åh, jäklar.
Det här är vår lägenhet.
Ursäkta, är vi de enda som blev kvar här?
-Hur så? -Hon letar en tjej.
Ja, det verkar som om ni är de enda.
-Men imorgon har ni glömt tråkigheterna. -Imorgon?
Du skämtar?
Oroa er inte. Vi har gott om plats. Slappna av och njut av vistelsen.
Vi meddelar er när båten kommer.
-Ska vi behålla armbanden på? -Ja, då vet alla att ni är hedersgäster.
Härligt.
-Ulises, visa dem modulerna. -Följ mig.
-Jag skulle kunna anmäla er. -Aldo, sluta.
-Du är så jobbig. -Kom igen, slappna av.
Ursäkta.
Upp med hakan. Se så fint det är här.
Det är fixat.
Hej.
God morgon.
Vad läser du?
Får jag se?
Nej.
Trevligt att träffas.
Jösses, vad är klockan?
-Hej raring. -Hej.
Och god morgon på dig.
Vilken hemsk jetlag.
-Jag är vrålhungrig. -Zoa är inte här.
-Jag ser det. -Hon har saknats sen i fredags.
Hon är nog hos Judith.
Har vi några ägg?
Har du pratat med mamma?
-Nej, hur så? -Hon har lämnat kliniken.
-Hon ville titta förbi. -Nej.
-Du känner till reglerna. -Men varför? Hon mår bra nu.
Som de senaste 20 gångerna.
Jag tar hand om dig, inte hon.
Jag vill inte ta upp det inför…
Vad händer?
Han vill inte att jag pratar om hans fru.
Jag tyckte att du sa "ex-fru".
Snart min ex-fru. Det är komplicerat, okej?
Tack.
Vad är klockan?
Jag har ett flyg ikväll. Hur går det för dig?
Bra, som vanligt.
Duktig flicka.
Älskling.
Är du inte här imorgon?
Älskling, kom så går vi ut. Vi kan äta klassisk spansk paella.
ZOA PAPPA ÄR HÄR
MED EN NY FLICKVÄN
KOMMER DU ELLER?
ZOA, VAR FAN ÄR DU?
Ska vi sova här?
-Ingen aning. Mina skor skaver. -Som vanligt.
-Jag skulle kunna sova på golvet. -Hoppas att de har bra sängar.
-Aldo, modul 11. -Ibón, 12.
-Ska vi gå? -Ska vi inte sova tillsammans?
Nej, ni fick sängarna som var lediga.
África…
Modul sex.
Zoa, modul åtta.
Charly, modul sju.
-Vila lite. -Tack.
Vi är visst grannar?
Hej.
Härligt. Är det till mig?
"Välkommen.
Stiftelsen Eden bjuder."
-Vill du ha? -Nej, allt är ditt.
Hallå. Du är den galna tjejen från igår kväll.
Du försökte hoppa från klippan.
-Hur är det? -Bra.
En snedtändning, va? Eller är du alltid sån?
Nej.
Tack.
Inga problem. Du sa aldrig ditt namn.
-Zoa. -Zoa.
Nicolás, eller Nico
Man har knappt nåt privatliv här, men man vänjer sig.
-Det här är din säng. -Jag trodde att det var hennes.
Nej, Claudia har en egen.
Ska du inte hälsa på vår rumskamrat, Clau?
Hej.
Claudia är inte så social, men man gillar henne ändå.
Det är ofattbart att de åkte utan oss.
Ja, det är illa.
Men ni hittade åtminstone oss.
Ge mig en flaska.
Ser du inte mitt armband?
-Ge mig en flaska. -Vad händer?
Vad är det med honom? Han vill inte ge mig inte en flaska.
Sådär ja!
"Stiftelsen Eden bjuder." Ja, för fan
Jäklar.
Du borde vila.
-Imorgon ser du saker klarare. -Vem bestämmer här?
Finns det ingen personalföreträdare?
-Vad menar du? -Cheferna ignorerar mig.
-Vem hanterar klagomål? -De är inte mina chefer.
Okej, bisamhällets drottningar då.
Vi brukar prata med Ulises.
-Men det är sent. Vänta till imorgon. -Om jag ändå kunde simma härifrån.
Finns det inga andra båtar på ön?
Folk gillar inte frågor här. Sluta fråga.
-Ursäkta, men jag frågar vad fan jag vill. -Okej, som du vill.
-Helvete! Det gjorde ont! -Tyvärr, det är det snabbaste sättet.
Det gjorde inte ont. Jag var inte beredd.
Visst, vi tror dig.
-Fan. -Din tur.
Aldrig.
Förkylningar utifrån kan drabba oss.
-Det är obligatoriskt. -Jag är frisk.
-Det är lugnt. -Ni ser lustiga ut.
-Visst gör vi? -Ganska.
Vissa har visst alkohol kvar i blodet.
Givetvis.
Ta på er det här.
Okej.
-Allt grönt. -Är vi godkända?
-Grattis. -Det räcker med dessa kläder.
Man måste klä sig som alla andra för att röra sig här.
-Vi bär ju armbanden. -Några nyheter om båten?
-Den har nått hamnen. -Så?
Vädret tillåter inte att den återvänder än.
-När kan den det? -Vi informerar er när vi vet.
-Jösses. -Kom igen.
Titta, vi ser ut som en del av familjen.
Ta på dig dem. Det blåa framhäver dina ögon.
Gå nu, lustigkurre.
Tack, Saúl.
Ingen orsak.
Toppen.
Det funkar inte.
Vem vill du ringa?
Ingen. Jag vill kolla mina sociala medier.
De tog mobilerna innan ni gick ombord på båten.
Hur smugglade du hit den?
I min ficka.
I dina skor. Ge mig den.
-Det är dumt att vi inte får använda dem. -Det finns ändå ingen täckning här.
Lugn, du överlever utan den.
Nej, jag har abstinensbesvär. Har du en cigg?
Här röker vi inte.
-Varför inte? -Särskilt inte du.
Dina lungor ser inte så bra ut.
-Tror du jag är dum? -Nej, vi måste ta hand om våra kroppar.
De är våra hem.
Vi måste kontrollera vår ångest och njuta av omgivningen.
Här i Eden lever vi i nuet.
Tack för predikan, men jag har redan gått i en katolsk skola.
Titta.
"Tillsammans i paradiset."
Det var det första Astrid sa till mig när vi kom.
-Och den här? -Den gjorde jag mycket senare.
Jag har tatuerat ett dollartecken. Jag berättar inte var.
Okej.
Stiftelsen har en lite udda klädstil.
Stiftelsen? Det verkar som en kult.
De tar våra mobiler, låser in oss, och går man ut blir man jagad av drönare.
Vad ska de göra?
Jäklar.
Jag har inte bråttom härifrån.
Vi ses senare.
Han är speciell.
Om jag inte hinner till mötet med min klient
så ligger de risigt till.
Vad tjänar de på att hålla oss här?
Ta sakerna till Saúls labb.
Ursäkta mig.
Hej. Hur är det?
Får jag göra dig sällskap?
Okej.
Vad heter du?
Du gråter. Är du okej?
Vad?
-Gillar du att titta? -Jag ville prata.
På festen såg jag dig med Judith.
Det är konstigt att hon åkte utan att prata med mig.
-Såg du henne gå ombord. -Jag känner ingen Judith.
Du låg med henne.
Du pratar med fel person.
Det var du. Jag är säker.
Du misstar dig, okej?
Erik Satie.
Vissa säger att låten är sorglig. Det trycker inte jag.
Den är melankolisk. Sorg är nåt negativt.
Melankoli länkar en till nåt man förlorat, men om man minns så blir man lycklig.
I Portugal kallas det saudade.
Du spelar så bra.
-Inte lika bra som du. -Hur vet du att jag spelar piano?
Din tur.
Senast jag spelade så fick jag stryk.
Sånt händer inte här.
Nej, jag kan inte.
Vad är det?
Min far.
Ibón, låt oss hjälpa dig.
Låt mig hjälpa dig.
Vad heter du?
Alma.
Överträdelser i nordvästra zonen, sektor fyra.
Var ska du?
Jag vet inte.
Jag kollar in området.
Det är farligt att köra utan nåt mål.
Du kanske kör fast utan att nån vet var du är.
Eller ramlar ner i en ravin.
Du kan be nån att visa dig ön utan att du snor saker.
Hur hittade du mig?
Hej.
-Äntligen hittade jag dig. -Hej.
Du, vad heter den där långa, blonda, nordiska killen?
Orson?
Jag ville fråga en sak, men han blev konstig.
-Vad frågade du? -Inget.
Jag vill åka hem.
Väntar din pojkvän på dig?
Din flickvän?
-Varken eller. -Det är inte min dag.
Inte min heller.
Gabi, min lillasyster.
Jag är det enda barnet.
Det sägs att såna barn blir kufar.
-Du ser inte ut som en kuf. -Vad ser jag ut som?
En viktigpetter.
Hej.
Ekorren?
-Ja? -Från Zoa.
Det är betalt.
-Hej då. -Hej då.
Eva, tack för din lojalitet och din uppmärksamhet.
Gratulerar.
Tack, Astrid.
Nu får du välja vem som ska göra utvärderingen idag.
Hon.
Jag?
Jag är bara på genomresa.
Det kvittar. Det är en unik upplevelse.
-Jaså? -Ja. Kom igen.
Hej Zoa.
-Hej. -Vi vill gärna lära känna dig.
Jag är faktiskt inte intressant.
Jag tror att du är speciell.
Och min man har aldrig fel. Tror du mig inte?
Vet du att atomerna runt omkring oss vet sanningen om oss
innan vi vet det?
Vad tänker du?
-Se på Zoa. -Ja.
Jag vet inte. Inget.
Vad tror du om henne?
Du kan prata med oss.
Jag vill observera henne mer.
Jag måste åka hem.
Jag vet att stormen gör att båten dröjer, men…
-Känner du dig obekväm hos oss? -Nej.
Min vän Judith…
Oroar du dig för din vän?
Ja.
-Kände du henne innan du kom hit? -Sen barnsben.
Eden bjöd hit dig, men du valde att bjuda hit henne.
-Jag vet att jag inte fick det. -Ingen fara.
Du hade goda intentioner, eller hur?
Vi alla begår misstag.
Hur som helst så förlåter vi dig.
Berätta lite om dig. Vem är du?
Jag är 19 år. Jag går andra året på min biologiutbildning.
Jag bor med min syster, Gabi. Hon fyller 16 idag.
Min pappa reser mycket, så vi tar hand om oss själva.
Och din mamma?
Vi umgås inte.
Mina föräldrar skilde sig när jag var 12 och Gabi var 9.
En mor brukar inte lämna sina döttrar så. Vi mödrar stannar med våra barn.
Har du barn?
Vad är det med din mor?
Min mor var…
Hon är heroinberoende.
Hur känner du kring det?
Ledsen, mest för min systers skull.
Varje gång de släpper min mor från kliniken…
…så blir Gabi så glad och jag säger till henne:
"Ekorren, bli inte för glad. Mamma får återfall."
Ekorren.
GRATTIS TILL MIN FAVORITSYSTER EKORREN
"Ekorren, jag behöver tid för mig själv.
Respektera mitt val och sök inte efter mig. Jag mår bra.
Jag älskar dig. Grattis. Zoa."
RINGER…
Numret kan inte nås för närvarande.
Var god försök senare, eller lämna ett meddelande…
Har du tänkt att era föräldrar kanske inte förtjänar sina döttrar?
Jag vet inte. Min mor är sjuk.
Om hon får er att lida så… älskar hon er inte.
Så låter det baserat på vad du berättar.
Zoe, det låter som om er mor inte älskar er.
Jag är ledsen att säga det, men lura inte dig själv.
Säg efter mig.
"Min mor älskar mig inte."
Säg det.
"Min mor älskar mig inte."
"Min mor älskar mig inte. Hon avskyr mig."
"Min mor älskar mig inte.
-Hon avskyr mig." -Högre.
"Min mor älskar mig inte. Hon avskyr mig."
De hör dig knappt, Zoa.
"Min mor älskar mig inte. Hon avskyr mig."
Högre.
"Min mor älskar mig inte. Hon avskyr mig."
När du lämnar denna ö
minns att du har mött personer som vill ge dig all sin kärlek…
…för de vet hur speciell du är.
Undertexter: Daniel Rehnfeldt