EN NETFLIX-SERIE
Nye folk.
Kom herover.
Godt nyt. Vejret er blevet bedre,
og jeg hører, jeres båd skal til at sejle.
-Fantastisk! -Endelig.
Den burde nå øen ved middagstid i morgen.
Vi bør fejre det.
-Fedt. -Udnytte det.
-Nogen idéer? -Jeg må ringe til nogen.
Min sekretær skal ændre mine aftaler.
-Der er ingen dækning. -Hvordan hørte du om båden?
Vi har andre kommunikationsveje.
I tror, vi er en flok idioter.
Slap lidt af, okay?
Mere end lidt. Tag det roligt.
Mens I venter, kan I gøre os selskab.
-Det bliver sjovt. -Ja.
Tak. Det er sødt af dig.
-Hallo? -Mor, har Zoa ringet til dig?
Hun ringer aldrig til mig. Hvad er der galt?
Ingen har hørt fra hende i dagevis.
Hun sendte en besked om,
at hun ville finde sig selv, at vi ikke skulle lede efter hende.
Skændtes I?
Ikke mere end vi plejer.
Hvad siger din far?
Han er afsted.
Hvor længe denne gang?
Jeg ved det ikke. Måske to uger.
Skal du være alene hjemme i to uger?
Ved du hvad, der skræmmer mig mest, mor?
Hvad?
Zoa bestilte en kage til min fødselsdag, men kom ikke og fejrede mig.
Undskyld. Jeg glemte ikke din fødselsdag.
-Jeg havde så travlt i går… -Det er fint, mor.
Bare rolig. Jeg leder efter din søster, okay?
-Mener du det? -Ja. Jeg tager mig af det.
-Tak. -Selvfølgelig. Jeg elsker dig.
Hej.
Hvad tænker du på?
Hvor mange problemer jeg får.
Så du bor stadig hjemme?
Jeg flyttede som 15-årig.
Til helvede med familie.
Jeg har ikke set dem før.
Måske er de kommet med båd.
Du er ligeglad, ikke, Chopin?
Jeg hedder ikke Chopin.
-Du kender mig ikke. -Jeg er den eneste, der siger dem imod.
-Vi tager afsted i morgen. -Du er så naiv…
Kald mig Chopin igen, og jeg tæver dig.
Hvad er der med dig? Hvad?
Gør, hvad du vil, men jeg tager herfra nu.
-Sejt. -Vil du køre en tur.
Ja.
Lad mig.
Det er fedt.
-Er du okay? -Ja.
Sikker?
Jeg ved intet om det her.
Bare rolig. En gang skal være den første.
Er der børn her på øen?
-Børn? Nej. Hvorfor? -Jeg så en dreng i går.
Han var nok 11 eller 12.
-Hvor så du ham? -I lejren.
Det er umuligt, Zoa.
Du må have drømt eller forestillet dig det.
-Det kan ske. -Uanset hvad ved jeg, hvad jeg så.
Hallo?
Zoa?
Hvordan kom du ind?
Du skulle smide nøglerne væk. Far vil ikke have, du har dem.
Jeg vil ikke høre om far.
Har han en kæreste?
-Aner det ikke. -Hvor gammel er hun? Fjorten?
Værsgo. Forsinket tillykke med fødselsdagen.
To uger for os selv.
Jeg passer på dig, og du passer på mig.
Hvad siger du?
Bare rolig. Din far finder ikke ud af det.
Noget nyt fra Zoa?
-Tog du dig ikke af det? -Jeg ringede til en ven i politiet.
Han sagde, hun kommer tilbage.
Ikke andet?
Det er ikke første gang, Zoa har været væk nogle dage.
Jeg talte med Judiths forældre, de er bekymrede.
-Hun er heller ikke tilbage. -Der kan du se.
De er sammen.
Er de kærester?
-Vær ikke dum. -Gabi, det er fint.
Jeg forsvandt også på den alder.
Jeg har købt kylling. Okay?
Hvorfor hører du ikke på mig? Er du slet ikke bekymret?
Tal ikke sådan til mig. Fald ned.
Vil du gerne have stuearrest?
Jeg forstår Zoa nu.
Jeg var også stukket af.
Hvad fortalte den?
Hvad fortalte hvem?
Eden.
Øen.
-Hvad? -En talende ø?
Ja, en talende…
Hør.
Kan du ikke høre det?
-Den siger noget til os. Lyt. -Jeg må være døv.
Tja, den siger, at den kan lide dig.
At du er en af dens yndlingsdøtre.
Den siger, at du ikke skal bekymre dig om Gabi. Hun har det fint.
Det tror jeg ikke, den siger.
Moder jord ved alt. Hun studerer os, synkroniserer os.
Vores hjerter slår i takt.
Hør?
Kan du mærke det?
Mærker du det ikke?
Okay.
Husdyrhold udleder lige så meget drivhusgas
som hele verdens transport.
Kødindustrien fremskynder klimaforandring,
og indtagelse af kød har helbredsmæssige konsekvenser.
Forurening af havalger påvirker også helbredet…
Hvad lavede du i morges?
Striglede hestene. De trængte.
Det er squash med ingefær.
Fra vores køkkenhave.
Klamt. Åh gud!
Vi spiser ikke kød her.
-Ikke engang burgere? -Vi spiser burgere. Med quinoa.
-Jeg har ikke smagt quinoa. -Du spiser det nu.
Vildt, det smager ret godt.
Nej tak. Hvem ved, hvad der ellers er i?
Det er det bedste, jeg har smagt.
Se. Chefen kigger på dig.
Indtrængen af giftige alger er uundgåelig og skadelig for menneskeheden.
Standses udviklingen ikke,
vil svømning i havet ikke længere være muligt.
Jeg fulgte firmaets retningslinjer og advarede min chef.
Vi udledte langt mere kuldioxid end tilladt.
Han gjorde intet.
Jeg talte med den øverste ledelse.
Der gik måneder, men intet skete.
Jeg postede et par indlæg på Twitter for at få afløb.
Hvad skete der?
De så indlæggene
og fyrede mig.
Kan I se?
De er ligeglade. I er brikker i deres spil.
Uden ansigter, uden stemmer.
De dør rige og grådige,
og I arver en planet, der er ødelagt af deres grådighed.
Det var bedst sådan.
"Prøver en fugl ikke at flyve, ved den ikke, den lever i et bur."
Det er takket være dig, Astrid.
Tak, fordi du delte det med os.
Én ting mere.
Som nogen af jer allerede ved,
er det sidste aften, vores gæster er her.
Kom her. Vær ikke generte.
Vi har kun kendt jer et par dage, men det føles som altid.
Vi ønsker jer det bedste og håber, at I ønsker at vende tilbage.
Okay.
Lad os ikke blev følelsesladede.
Vi har arrangeret en fest. I kender os.
Det er ved solnedgang.
Nej?
Hvad er der med din søsters værelse?
-Intet. -Det ligner, det blev ramt af en orkan.
Bare rolig. Jeg rydder op.
Har du noget til aftensmad? Jeg går ud.
Se ikke så trist ud. Du er så køn, når du smiler.
-Hvem skal du ud med. -Ingen du kender.
Jeg tog lidt penge fra din søster. Det går nok.
Husker du vores gyldne regel?
Sig aldrig farvel i vrede.
Vent ikke oppe.
-Ibón, du ser godt ud. -Virkelig?
Det er ikke for meget?
Nej. Du ser virkelig godt ud.
Ja?
Jeg bad dem hente det.
Alma, jeg sagde, jeg ikke kan spille.
Men alle vil gerne høre dig.
Jeg kan ikke.
-Jeg ved, du kan. -Hej med jer.
-Er alt i orden? -Hej, Astrid.
-Hej. -Undskyld, jeg kan ikke spille.
-Alma fortalte, du spiller kort. -Det er længe siden.
-Man glemmer ikke den slags. -Vi vil gerne høre dig spille.
-Som en afskedsgave? -Kom nu.
-Bravo! -Fantastisk!
Bravo!
I ser godt ud!
Nej!
Du ødelagde min stil.
-Var det din stil? -Jeg varmede op, men…
Spil noget latinrock, så skal du se.
Måske senere.
Jeg kan virkelig lide din stil.
Hvad hedder du?
Mayka.
-Jeg mener rigtigt. -Jeg har altid heddet Mayka.
Undskyld.
Undskyld. Min fejl.
Kan vi starte forfra?
Jeg hedder Charly. Rart at møde dig.
-Jeg ved, hvem du er. -Virkelig?
Du holdt øje med mig.
Ikke kun dig. Med alting.
Er det en religiøs metafor, jeg ikke forstår?
Prøv igen.
Dronen? Du styrer dronen?
For pokker…
Jeg er ikke fotogen.
Jeg ser meget bedre ud tæt på.
For tæt.
Undskyld.
Jeg har aldrig mødt nogen som dig.
Hvad mener du med det?
Jeg ved det ikke. Anderledes.
Ja! For pokker!
Vil du danse med mig?
Nej, skat. Jeg gjorde det for at blive fri for dig.
-Pas på. -Okay.
Der er du.
Alle spørger efter dig. Vil du ikke med derhen?
Nej, ikke rigtig.
Du er svær at imponere.
Hvad er det? Har du ikke nydt det der?
Det er ikke det.
Det er bare,
det her med at være tæt på naturen
og gruppeterapi…
Det er ikke lige mig.
Det er ikke personligt.
For mig er det.
Jeg vil have, at mine gæster er glade.
Det er meget vigtigt for mig.
Ligesom dig og dine følgere.
Tror du, de savner dig?
Jeg er ligeglad.
Kom.
Kom. Kom med mig.
Zoa er alene.
Nej, det er hun ikke.
Kom nu. Hav det lidt sjovt.
Du er irriterende.
-Hej. -Hej.
Jeg overvejede at komme over.
-Hvorfor? -Jeg kunne lide din tale i dag.
-Den var intet særligt. -Det synes jeg.
Skal vi tale et sted, hvor der er ro?
Hej, Bel! Jeg ser, du har mødt Zoa.
Ja. Vi har hilst på hinanden.
Jeg roste hendes tale i dag.
-Den var smuk. -Ja.
Men det er vi vant til fra Bel. Ikke?
Undskyld. Jeg har ikke taget en flaske til dig.
Hun kan få min. Jeg vil ikke have den.
Hvorfor ikke?
Et dårligt trip er nok.
-Jeg ved ikke, hvad du taler om. -Nej?
Du skal ikke drikke det, hvis du ikke har lyst.
Jeg ved ikke.
Okay. Bare en lille tår.
En lille.
Hvad er der galt?
Det var kysset, ikke?
Hvorfor gjorde du det?
Jeg var stolt af dig, og jeg havde lyst.
Undskyld.
-Kunne du ikke lide det? -Selvfølgelig.
Men jeg ved ikke.
Jeg var ikke forberedt, og jeg var nervøs. Alle så på…
Hvad så?
Hør.
Det her lyder dumt.
Havde du lyst, eller bad de dig om det?
Jeg kan lide dig, Alma.
I lige måde.
Jeg skal hjem i morgen.
Du behøver ikke tage hjem.
Hej med dig.
Hvad er der med dig?
Hvad vil du?
Hvorfor gik du din vej i går?
Kan du ikke lide mig?
-Skal jeg tage herfra uden et kys? -Hør. I kommer aldrig væk herfra.
-Hvad? -I kommer til at dø her på øen.
Charly. Jeg ved, hvordan vi kommer herfra.
-Vi må afsted nu. -Vi skal dø.
Hvad? Hører du efter?
Vi skal dø.
-Kom nu! Charly? -Vi skal dø her.
-Hører du efter? Hvad siger du? -Vi skal dø.
To dage uden at tale med dine følgere.
Hvor mange følger dig mon stadig?
De vil altid have mere.
Men en dag gør du noget, de ikke synes om.
Og de stopper med at følge dig uden videre.
Og det korthus, du har bygget,
falder sammen.
Her er det anderledes.
Kom ind.
Her ser vi forbi det dyre tøj,
kontakterne, berømmelsen.
Her elsker vi dig, som du er.
For evigt.
Wow.
-Vil du have en drink. -Ja tak.
Drikker folk her champagne, når de har lyst?
Hvis de spørger, taler vi om det. Det er det, vi har møder til.
Jeg har store planer for dem. Vi er få nu, men vi bliver flere.
Mange flere.
Og hvad så? Hvad er din plan?
Vi vil redde dem.
Redde dem fra hvad?
Fra sig selv.
Tja. Hvis de lader dig gøre det.
De er som børn.
De respekterer deres mor, fordi hun sikrer deres overlevelse.
Det er som en pagt.
Du adlyder mig,
og jeg lover dig det bedste liv.
Sådan er det i en familie, ikke?
Som teenagere tror de, at de ikke har brug for en,
og gør oprør.
Husker du, hvordan det var?
Jeg vil helst ikke huske det.
Var du lykkelig?
Tilfreds?
-Nej. -Nej.
Vi fratager dem ikke den virkelige verden.
Vi beskytter dem mod den.
Følg mig.
Viser du hende ud?
Jeg er udmattet.
África kan sove på gæsteværelset, ikke?
Det er sidste nat.
Selvfølgelig. Min sidste nat her.
Er det ikke?
Jo.
…det er min kone, og det er mig.
Den var bedre.
-Lav ikke sjov med det. -Hvorfor?
Folk her er bange for klimaforandring.
-Ja. -Jeg er ligeglad med klimaforandring.
Jeg vil have flere transportopgaver.
Du har ret.
-Eden-fonden betaler godt. -Hvor får de pengene fra?
Ingen anelse.
Kom ind.
Wow.
Lad, som om du er hjemme, og slap af.
Jeg glæder mig til at komme hjem
og dele oplevelsen med mine følgere.
Men så er jeg nødt til at forstå, hvad det her sted er.
Hvem er I, Erick?
Tænk over det i nat.
Giv mig et fingerpeg.
Hvad betyder det?
Venter nogen dig?
Derhjemme. Hvem venter på dig?
Ingen. Jeg altid boet alene.
Og dine forældre?
Sådan var min barndom også.
De var aldrig hjemme.
Chaufføren opfostrede mig.
Pedro.
Jeg var altid sammen med ham.
Den dag i dag, når nogen siger "far",
tænker jeg på Pedro.
Du var heldig,
at du havde en som ham i dit liv.
En familie passer på hinanden.
Det er lige meget, om man er beslægtet.
Tak.
For hvad?
For at tage dig af mig.
Vi tager os af hinanden her, Zoa.
Vil du savne mig?
Selvfølgelig.
Du efterlader mig med Claudia, ser du?
Vi har talt mere i tre dage, end hun og jeg i tre år.
Vil du savne mig?
-Måske. -Kun måske?
Wow. Tak.
Men…
Jeg vil savne at være den, jeg er sammen med dig.
Hvor er du ond.
Skal jeg begynde at græde nu?
Nej.
Fortæl mig om øen, der siger ting, jeg ikke kan høre.
-Du vil ikke høre, hvad den siger. -Ikke?
Den siger, du ikke må rejse.
Så bliver jeg til en langt værre person.
Godmorgen.
Undskyld, jeg måtte afsted.
Ned på knæ.
Hvad?
Ned på knæ, sagde jeg.
Hvad vil du gøre?
Tekster af: Maiken Waldorff