NETFLIX-SARJA
Tulokkaat! Olkaa hyvät ja tulkaa tänne.
Hyviä uutisia. Sää on nyt parempi, ja aluksenne pääsee pian lähtemään.
Mahtavaa! -Viimeinkin.
Se saapunee saarelle huomenna puoliltapäivin.
Sitä täytyy juhlistaa jotenkin. Mitä keksitään?
Haluan soittaa sihteerilleni. Aikatauluni on järjestettävä uusiksi.
Tiedät, ettei täällä ole kenttää. -Miten sait tiedon aluksesta?
Meillä on muita viestikanavia. -Pidätte meitä kaikkia pilkkananne.
Ota vähän iisimmin. -Paljonkin. Rauhoitu nyt.
Viettäkää päivä meidän muiden kanssa.
Viihdytte varmasti. -Paljon kiitoksia.
Hei. -Äiti, onko Zoa soittanut sinulle?
Ei hän soita minulle ikinä. Mitä nyt? -Hänestä ei ole kuulunut päiväkausiin.
Tai lähetti hän viestin, jossa hän sanoi olevansa kunnossa ja kielsi etsimästä.
Riitelittekö te? -Joo, mutta ihan tavallisesti.
Mitä mieltä isä on? -Hän on matkoilla.
Kauanko tällä kertaa? -En tiedä. Kaksi viikkoa kai.
Jäätkö niin pitkäksi aikaa yksin?
Arvaa, mikä tässä on oudointa. -Mikä?
Zoa lähetti minulle synttärikakun mutta ei itse tullut edes paikalle.
Anteeksi, kulta. Muistin kyllä syntymäpäiväsi.
Eilen oli kauhea kiire… -Ei se mitään.
Älä murehdi. Minä etsin siskosi.
Oikeastiko? -Kyllä, minä hoidan asian.
Kiitos. -Ei kestä. Rakastan sinua.
Hei.
Mitä mietit?
Metakkaa, joka kotona nousee.
Etkö ole vielä muuttanut omillesi? Minä muutin 15-vuotiaana.
Perhe painukoon hiiteen.
En ole nähnyt noita tyyppejä täällä ennen.
Ehkä he tulivat veneellä.
Eikö Chopinia hetkauta mikään? -Älä sano minua Chopiniksi.
Et tunne minua.
Eikö kukaan muu uskalla sanoa tälle väelle vastaan?
Lähdemme huomenna. -Uskotko tosiaan…?
Jos sanot vielä Chopiniksi, saat nyrkistä. -Mitä oikein meinaat?
Jääkää tänne, jos huvittaa, mutta minä häivyn.
Hieno kärry. -Lähdetkö ajelulle?
Toki.
Ole hyvä.
Tosi siistiä.
Pärjäätkö? -Joo.
En hallitse tätä hommaa yhtään. -No, tänään opit.
Kuule, asuuko saarella lapsia?
Lapsiako? Ei. Miten niin? -Näin eilen pojan. Ehkä 12-vuotiaan.
Missä? -Majoitusalueella.
Mahdotonta. Ehkä olit väsynyt tai vähän ylivirittynyt.
Sellaista sattuu. -Tiedän kyllä, mitä näin.
Hei. Zoa.
Zoa.
Miten pääsit sisään?
Sinun piti heittää avaimet pois. Isä ei halua, että pidät ne.
Älä puhu minulle isästäsi.
Seurusteleeko hän?
Ei hajuakaan. -Jonkun kakaran kanssa kaiketi.
Ole hyvä, kulta. Myöhästyneet onnittelut.
Vietetään kaksi viikkoa laatuaikaa pitäen huolta toisistamme.
Mitä sanot? Äläkä murehdi isästä. Olen jo poissa, kun hän palaa.
Onko Zoasta kuulunut? -Sinunhan piti hoitaa se.
Soitin tutulle poliisille.
Hän kehotti odottelemaan rauhassa. -Eikö muuta?
Zoan viikonloppureissut ovat ennenkin venähtäneet.
Judithin vanhemmatkin ovat huolissaan. Hänkään ei ole kotona.
Sitten on päivänselvää, että tytöt ovat yhdessä.
Ovatkohan he pariskunta? -Typerä ajatus.
Älä stressaa. Karkailin itsekin Zoan ikäisenä.
Paistan tänään kananrintaa. Käykö?
Kuuntele nyt, jumalauta! Olenko ainoa, jota tilanne huolestuttaa?
Älä puhu minulle noin. Vai haluatko arestia heti viikon aluksi?
Nyt ymmärrän Zoaa. Olisin itsekin häipynyt.
Mitä hän sanoi sinulle?
Kuka?
Eeden.
Tämä saari.
Mitä? -Osaako saari puhua?
Totta kai…
Kuuntele. Etkö kuule?
Se puhuu meille. Kuuntele. -Olen kai kuuro.
Se sanoi pitävänsä sinusta.
Olet yksi sen suosikkityttäristä.
Se sanoi myös, että Gabi voi hyvin ja odottaa sinua kotiin.
Ei se voi sitä tietää.
Luonto tietää kaiken. Se tarkkailee ja rytmittää meitä.
Saa sydämet sykkimään samaan tahtiin.
Minä näytän.
Huomaatko?
Tunnetko?
Selvä. Mitä muuta saari sanoo?
"Karjatalouden päästöt ovat yhtä suuret kuin kaiken liikenteen.
Lihateollisuus kiihdyttää ilmastonmuutosta,
ja lihan ylikulutuksella on kielteisiä terveysvaikutuksia.
Meriin kerääntyvät myrkyt aiheuttavat terveyshaittoja…"
Mitä teit tänä aamuna? -Pesin hevoset. Ne olivat tosi likaisia.
Kurpitsaa inkiväärin kera. Omalta kasvimaalta.
Jumalattoman pahaa.
Emme syö lihaa.
Ei siis hampurilaisia. -Kvinoahampurilaisia kyllä.
En ole koskaan syönyt kvinoaa. -Syöt sitä nyt.
Hitto vie, tämähän on hyvää.
Jätän väliin. Ties mitä tuohon on lisätty. -Minusta tämä on sairaan hyvää.
Hei. Pomo katsoo sinua.
"Myrkkylevät ovat todellinen uhka ihmiskunnalle.
Jos leviämistä ei pystytä estämään, rantavesissämme ei uida enää koskaan."
Noudatin yhtiön käytäntöjä ja ilmoitin asiasta esimiehelleni.
CO2-päästömme ylittivät selvästi sallitut rajat. Hän ei tehnyt mitään.
Otin yhteyttä osaston ja sitten tehtaan johtoon.
Kaikki jatkui silti entiseen malliin.
Kirjoitin muutaman tviitin asiasta keventääkseni taakkaani.
Mitä tapahtui?
Työnantajani näki tviitit. Sain potkut.
Siinä se nähtiin.
Eivät työnantajat välitä teistä. Heille olette kasvotonta työväkeä.
He kuolevat rikkaina ja jättävät teille ahneutensa tuhoaman planeetan.
Sinulle tapaus oli palvelus.
Lintu huomaa eläneensä häkissä vasta kun se yrittää lentää.
Saan kiittää kaikesta sinua, Astrid.
Kiitos sinulle, että jaoit tarinasi.
Vielä yksi asia.
Osa teistä tietääkin jo, että vieraamme viettävät luonamme enää tämän illan.
Tulkaa tänne. Ei tarvitse ujostella.
Olette kuin vanhoja tuttuja, vaikka yhteinen aikamme oli lyhyt.
Toivomme teille kaikkea hyvää. Toivottavasti näemme taas pian.
No niin. Jätetään nyt tunteilu sikseen.
Järjestämme kunnon läksiäisjuhlat kuten tapoihimme kuuluu. Tänä iltana.
Etkö tykkää?
Mitä siskosi huoneelle tapahtui? -Ei mitään.
Se on kuin myrskyn jäljiltä. -Siivoan sen myöhemmin.
Jääkaapissa on ruokaa. Lähden ulos. Äläkä viitsi murjottaa. Hymy kaunistaa.
Kenen kanssa menet? -Muutaman ystävän.
Lainasin siskoltasi vähän rahaa.
Muistatko sääntömme?
Ei saa hyvästellä vihaisena. -Älä suotta odota valveilla.
Näytätpä sinä komealta. -Niinkö?
Eikö tämä ole vähän liikaa? -Ei. Se sopii sinulle.
Pyysin sen tänne sinua varten.
Sanoin jo, etten voi soittaa. -Kaikki tahtoisivat kuulla soittoasi.
En pysty siihen. -Tiedän, että pystyt.
Hei. Onko kaikki hyvin? -Hei, Astrid.
Hei. -En voi soittaa pianoa tänään.
Alma sanoi, että soitat hyvin. -Taitoni ovat ruosteessa.
Sormet kyllä muistavat. -Kuulisimme mielellämme soittoasi.
Anna se meille läksiäislahjaksi. -Suostu nyt.
Bravo!
Kuuma pari!
Eikä. Ei!
Sotkit tanssikuvioni.
Niitäkö äsken esittelit? -No, lämmittelin vasta.
Soita lattarimusaa, niin näet. -Ehkä myöhemmin.
Olet aika vaikuttava ilmestys. Mikä nimesi on?
Mayka.
Tarkoitin syntymänimeäsi. -Olen aina ollut Mayka.
Anteeksi. Mokasin.
Otetaanko uusiksi?
Hei, olen Charly. Hauska tavata.
Tiedän jo, kuka olet. -Niinkö?
Oletko pitänyt minua silmällä? -En vain sinua. Kaikkea.
Menikö minulta ohi jokin uskontovertaus tai jotain?
Arvaa uudestaan.
Se drone, vai? Ohjaatko sitä?
Kappas. En ole kovin kuvauksellinen. Näytän paremmalta läheltä katsottuna.
Nyt olet jo liian lähellä. -Anteeksi.
En ole tavannut ketään kaltaistasi. -Mitä "kaltaiseni" tarkoittaa?
En tiedä. Olet erilainen.
No nyt tulee kunnon musaa!
Lähdetkö tanssimaan kanssani? -En, muru.
Halusin vain, että häivyt häiritsemästä.
Varo vähän.
Siinähän sinä.
Kaikki kyselevät perääsi. Etkö halua mennä juhliin?
Ei tee mieli. -Sinua on vaikea miellyttää.
Etkö ole viihtynyt täällä?
Ei ole kyse siitä.
Minusta vain koko tämä konsepti luonnonmukaisesta elämästä -
ja ne ryhmäterapiat…
Sellainen ei ole minua varten. Älä ota henkilökohtaisesti.
Asia on henkilökohtainen.
Otan vieraideni viihtyvyyden vakavasti. Se on minulle ykkösasia.
Kuten seuraajat sinulle.
Onkohan heillä ikävä sinua? -Samapa tuo.
Tule.
Tule mukaani.
Zoa on yksin.
Eikä ole. -Mene nyt pitämään vähän hauskaa.
Olet rasittava.
Hei. -Hei. Halusinkin jutella kanssasi.
Miksi? -Puhuit tänään tosi hienosti.
Se oli pikkujuttu. -Silti.
Mennäänkö johonkin hiljaisempaan paikkaan? -Hei, Bel. Tapasit näköjään jo Zoan.
Esittäydyimme äsken.
Kehuin hänen tämänpäiväistä puhettaan. -Se oli upea.
Olemme tottuneet odottamaan sellaista Beliltä. Eikö totta?
En hoksannut tuoda kolmea pulloa. Haenko sinulle?
Anna minun pulloni. En aio juoda.
Mikset? -Edellinen kokemus opetti.
En tiedä, mistä puhut. -Etkö?
Voit ihan hyvin olla juomatta. Ei sinua pakoteta.
En tiedä.
No, jos ihan vähän vain.
Mikä hätänä?
Onko kyse siitä suukosta?
Miksi teit niin?
Olin sinusta ylpeä, ja teki mieli suudella.
Anteeksi.
Etkö pitänyt siitä? -Totta kai pidin.
Se vain tuli niin yllättäen, ja kaikki katsoivat meitä.
Mitä väliä sillä on?
Kuule.
Tämä on tyhmä kysymys.
Teitkö sen omasta vai muiden tahdosta?
Pidän sinusta kovasti.
Ja minä sinusta.
Lähden huomenna.
Ei sinun ole pakko lähteä.
Hei, kuules! Mikä sinua vaivaa?
Mitä haluat? -Häivyit eilen sanomatta mitään.
Etkö pidä minusta?
Joudunko lähtemään ilman suukkoa? -Ette te lähde.
Mitä? -Kuolette tällä saarella.
Charly! Keksin keinon paeta täältä.
Pitää lähteä heti. -Me kuollaan.
Mitä? Kuunteletko sinä? -Me kuollaan.
Lähdetään nyt heti! -Me kuollaan.
Mitä oikein höpiset? Charly! -Me kuollaan.
Et ole ollut somessa kahteen päivään. Monikohan seuraaja on poistunut?
He vaativat aina vain lisää.
Mutta jos tuotat yhdenkin pettymyksen, he lakkaavat seuraamasta saman tien.
Ja koko valtakuntasi katoaa jäljettömiin.
Täällä asiat ovat toisin.
Ole hyvä.
Täällä hienot vaatteet ja kuuluisuus menettävät merkityksensä.
Täällä sinua rakastetaan sellaisena kuin olet. Ikuisesti.
Otatko lasillisen? -Mikä ettei.
Saavatko rivisaarelaisetkin samppanjaa milloin haluavat?
He voivat pyytää, ja pyyntö käsitellään kokouksessa.
Heitä varten on suunnitelma. Ryhmämme kasvaa vielä. Paljon.
Mikä se suunnitelma on?
Pelastan heidät.
Miltä pelastat heidät?
Heiltä itseltään.
Jos he suostuvat siihen.
He ovat kuin lapsia. Tottelevat äitiä, koska äiti pitää heidät hengissä.
Kyseessä on sopimus.
Jos tottelee minua, saa vastineeksi hyvän elämänlaadun.
Niinhän kaikki perheet toimivat.
Toki teinit aina kuvittelevat pärjäävänsä omillaan ja kapinoivat.
Muistatko oman teini-ikäsi? -Olen mieluummin muistelematta.
Olitko onnellinen? Saitko toteuttaa itseäsi?
En. -Aivan.
Täällä ei kielletä todellisuutta.
Vaan suojellaan siltä.
Tule.
Saattaisitko hänet takaisin? Olen rättiväsynyt.
Eikö África voisi nukkua vierashuoneessamme?
Tämähän on viimeinen yö. -Niin, aivan. Viimeinen yö.
Onko tosiaan?
On.
Tuo oli parempi.
Ei kannata vitsailla. -Miksei?
Saarelaisille ilmastonmuutos on vakava asia.
Totta. -Minua ei kiinnosta pätkääkään.
Kunhan saamme jatkossakin keikkoja.
Puhut asiaa. Eeden-säätiö maksaa hyvin.
Mitä säätiö edes tekee? -Ei hajuakaan.
Sisään vain.
Täällä voit rentoutua omassa rauhassa.
Haluaisin jo päästä kotiin -
kertomaan tästä kokemuksesta seuraajilleni.
Ensin minun tietysti pitäisi ymmärtää, mistä tässä kaikessa on kyse.
Keitä olette, Erick?
Sinulla on koko yö aikaa arvata. -Anna jokin vihje.
Mitä tuo tarkoittaa?
Odotetaanko sinua?
Kotona siis. Kuka siellä odottaa? -Ei kukaan.
Olen aina ollut omillani. -Entä vanhempasi?
Minun lapsuuteni oli hiukan samanlainen. Vanhempani eivät olleet ikinä kotona.
Autonkuljettaja kasvatti minut. Pedro. Olin aina hänen kanssaan.
Kun nykyään kuulen sanan "isä",
ajattelen heti Pedroa.
Olit onnekas, kun sait hänet elämääsi.
Perhe on se, johon voi turvautua. Ei siihen verisiteitä tarvita.
Kiitos.
Mistä hyvästä? -Siitä, että huolehdit minusta.
Täällä pidetään toisista huolta.
Tuleeko sinulle ikävä minua? -Totta kai tulee.
Seurakseni jää vain Claudia, jolle en ole jutellut näin paljon kolmessa vuodessa.
Entä sinulle minua? -Ehkä.
Vai ehkä? Kiitti vaan kovasti.
Mutta -
minulle tulee ikävä sitä minua, joka olen seurassasi.
Olet julma.
Haluatko saada minut itkemään? -En.
Haluan, että kerrot minulle saaresta. Minä en kuule sen puhetta.
Et pidä siitä, mitä se sanoo. -Enkö?
Se pyytää, ettet jätä minua.
Jos teet niin, minusta tulee huonompi ihminen.
Huomenta.
Minun oli pakko päästä pois.
Polvillesi.
Mitä?
Käskin sinut polvillesi.
Mitä aiot tehdä?
Tekstitys: Heidi Mäki