‫- סדרה של NETFLIX -‬
‫המצטרפים החדשים! בואו הנה, בבקשה.‬
‫יש לי חדשות טובות. מזג האוויר השתפר,‬
‫ונאמר לי שהמעבורת שלכם יכולה לצאת.‬
‫אדיר!‬ ‫-סוף סוף.‬
‫היא אמורה להגיע לאי מחר עד הצהריים.‬
‫כדאי שנחגוג. ננצל את הזמן, לא?‬ ‫-מגניב.‬
‫מה נעשה?‬ ‫-אני צריך להתקשר.‬
‫המזכירה שלי צריכה לשנות את סדר היום שלי.‬
‫אתה יודע שאין כאן קליטה.‬ ‫-איך שמעת על המעבורת?‬
‫יש לנו אמצעי תקשורת אחרים.‬
‫אתם חושבים שאנחנו מטומטמים.‬
‫תירגע קצת, בסדר? טוב?‬
‫תירגע הרבה!‬
‫בזמן שאתם מחכים, אתם מוזמנים להצטרף אלינו.‬
‫אתם תיהנו.‬ ‫-אני בטוח.‬
‫תודה רבה. זה נחמד מצידך.‬
‫- ברצלונה -‬
‫הלו?‬ ‫-אימא, זואה התקשרה אלייך?‬
‫את יודעת שהיא לא מתקשרת אליי. מה קורה?‬
‫אף אחד לא שמע ממנה כבר כמה ימים.‬ ‫טוב, היא שלחה לי הודעה‬
‫ואמרה לי שהיא רוצה למצוא את עצמה‬ ‫ושלא נחפש אותה, הכול בסדר איתה.‬
‫רבתן?‬
‫כן, אבל זה לא היה משהו מיוחד.‬
‫מה אבא שלך אומר?‬
‫אבא נסע.‬
‫לכמה זמן הפעם?‬
‫אני לא יודעת. שבועיים בערך.‬
‫את תהיי לבד בבית במשך שבועיים?‬
‫את יודעת מה הכי משגע אותי, אימא?‬
‫מה?‬
‫זואה הזמינה עוגה ליום ההולדת שלי‬ ‫ואפילו לא באה לחגוג.‬
‫גבי, סליחה. לא שכחתי את יום ההולדת שלך.‬
‫פשוט הייתי כל כך עסוקה אתמול…‬ ‫-זה בסדר, אימא.‬
‫אל תדאגי. אני אחפש את אחותך, טוב?‬
‫את מתכוונת לזה?‬ ‫-כן. אני אטפל בזה.‬
‫תודה.‬ ‫-בטח. טוב, אני אוהבת אותך.‬
‫היי.‬
‫מה מטריד אותך?‬
‫המחשבה על איך שאסתבך כשאחזור הביתה.‬ ‫-עוד לא עזבת את הקן?‬
‫אני עזבתי בגיל 15.‬
‫לעזאזל עם המשפחה.‬
‫זו הפעם הראשונה שאני רואה אותם.‬
‫אולי הם הגיעו במעבורת.‬
‫לא אכפת לך מכלום, נכון, צ'ופן?‬
‫לא קוראים לי שופן.‬
‫אתה לא מכיר אותי בכלל.‬ ‫-אני רק יודע שאני היחיד שמתעמת איתם.‬
‫תראה, אנחנו עוזבים מחר.‬ ‫-אתה כל כך תמים…‬
‫אם תקרא לי שופן עוד פעם, אני אקרע אותך.‬ ‫-מה הבעיה שלך? מה אתה עושה?‬
‫תעשה מה שתרצה, אבל אני עף מהאי הזה עכשיו.‬
‫מגניב.‬ ‫-רוצה לעשות סיבוב?‬
‫בטח.‬
‫הרשי לי…‬
‫זה אדיר.‬
‫הכול טוב?‬ ‫-כן.‬
‫את בטוחה?‬
‫אין לי מושג, מה?‬
‫תירגעי. היום תהיה הפעם הראשונה שלך.‬
‫תגיד לי, יש ילדים באי הזה?‬
‫ילדים? לא. למה?‬ ‫-ראיתי ילד אתמול.‬
‫הוא היה בן 11 או 12.‬
‫איפה ראית אותו?‬ ‫-במחנה.‬
‫זה בלתי אפשרי, זואה.‬
‫כנראה שהיית עייפה או מתוחה.‬
‫זה שכיח.‬ ‫-שיהיה. אני יודעת מה ראיתי.‬
‫שלום?‬
‫זואה?‬
‫איך נכנסת הנה?‬
‫אימא, אמרתי לך להיפטר מהמפתחות.‬ ‫אבא לא רוצה שתשמרי אותם.‬
‫אני לא רוצה לשמוע על אבא.‬
‫יש לו חברה?‬
‫מאיפה לי לדעת?‬ ‫-בת כמה היא? 14?‬
‫בבקשה, מותק. מזל טוב באיחור ליום ההולדת.‬
‫שבועיים לעצמנו, אני אדאג לך‬ ‫ואת תדאגי לי.‬
‫מה את אומרת?‬
‫אל תדאגי. אבא שלך לא ידע שהייתי פה.‬
‫שמענו משהו מזואה?‬
‫לא טיפלת בזה?‬ ‫-כן, התקשרתי לחבר, הוא שוטר.‬
‫הוא אמר שלא נדאג, ושהיא תחזור.‬ ‫-וזהו?‬
‫זו לא הפעם הראשונה שזואה יצאה ביום שישי‬ ‫וחזרה ביום רביעי.‬
‫אימא, דיברתי עם ההורים של יודית‬ ‫והם דואגים.‬
‫גם היא לא חזרה.‬ ‫-טוב, בבקשה. הן יחד.‬
‫את חושבת שהן זוג?‬
‫אל תדברי שטויות.‬ ‫-גבי, אל תדאגי בקשר לזה.‬
‫זה לא כאילו שאני לא נעלמתי בגילה של זואה.‬ ‫הבאתי חזה עוף, אני אטגן אותו. טוב?‬
‫את מוכנה להקשיב לי פעם אחת מזוינת?‬ ‫או שאני היחידה שזה מדאיג אותה?‬
‫היי, אל תדברי אליי ככה. תירגעי.‬
‫את רוצה להתחיל את השבוע בעונש?‬
‫אני מבינה את זואה עכשיו.‬
‫גם אני אצטרך לברוח.‬
‫איזה מסר קיבלת כשצללת?‬
‫מסר ממי?‬
‫מעדן.‬
‫האי.‬
‫מה?‬ ‫-אי מדבר?‬
‫כן, אי מ…‬
‫תקשיבי.‬
‫את לא שומעת?‬
‫האי אומר לנו משהו. תקשיבי.‬
‫אני כנראה חירשת.‬
‫טוב, הוא אומר שהוא מחבב אותך מאוד.‬
‫ושאת אחת מהבנות החביבות עליו.‬
‫הוא גם אומר לך לא לדאוג בקשר לגבי.‬ ‫היא בסדר, ומחכה לך.‬
‫אין סיכוי שהאי אמר לך את זה.‬
‫אימא טבע יודעת הכול.‬ ‫היא לומדת אותנו, את התזמון והקצב שלנו.‬
‫והלבבות שלנו מתואמים.‬
‫תראי.‬
‫את מרגישה?‬
‫את לא מרגישה את זה?‬
‫בסדר.‬
‫תעשיית משק החי פולטת גזי חממה‬ ‫בכמות זהה לכלל התחבורה העולמית.‬
‫לא זו בלבד שתעשיית הבשר‬ ‫מחישה את שינויי האקלים,‬
‫הרי שבנוסף, לצריכה מוגזמת של בשר‬ ‫ישנן השלכות בריאותיות חמורות.‬
‫גם לזיהום האצות בים יש השלכות בריאותיות…‬
‫מה עשית הבוקר?‬ ‫-ניקיתי את הסוסים. הם היו מטונפים.‬
‫זו דלעת וג'ינג'ר.‬
‫גידלנו את כל הירקות בעצמנו.‬
‫זה מגעיל, אלוהים!‬
‫אנחנו לא אוכלים בשר כאן.‬
‫אפילו לא המבורגרים?‬ ‫-כן, המבורגרים מקינואה.‬
‫אף פעם לא ניסיתי קינואה.‬ ‫-זה מה שאתה אוכל עכשיו.‬
‫מטורף. טוב, זה די טעים.‬
‫אני אוותר. מי יודע מה הם שמו בפנים?‬
‫טוב, זה הדבר הכי טעים שאכלתי.‬
‫היי. הבוסית מסתכלת עלייך.‬
‫…לא ניתן לעצור פלישת אצות רעילות,‬ ‫אשר להן השפעה הרסנית על האנושות.‬
‫אם לא נבלום אותן,‬
‫לא נוכל יותר לשחות בחופינו.‬
‫מילאתי אחר נהלי החברה‬ ‫והזהרתי את המפקח שלי.‬
‫אנו פולטים גזי חממה בכמות גדולה מהמותר.‬
‫הוא לא עשה דבר.‬
‫דיברתי עם ראש המחלקה ועם מנהלי המפעל.‬
‫חלפו חודשים, ודבר לא השתנה.‬
‫צייצתי בטוויטר שלוש או ארבע פעמים,‬ ‫כדי לשחרר קיטור ולהתבטא.‬
‫ומה קרה?‬
‫הם ראו את הציוצים‬
‫ופיטרו אותי.‬
‫ראיתם?‬
‫לא אכפת להם מכם. אתם רק כלי משחק עבורם.‬
‫כלי משחק, חסרי פנים וקול.‬
‫הם ימותו עשירים‬
‫ואתם תירשו כוכב שנהרס בשל חמדנותם.‬
‫הם עשו לך טובה, בל.‬
‫"ציפור שלא תנסה לעוף,‬ ‫לא תדע שהיא חיה בכלוב."‬
‫והכול בזכותך, אסטריד.‬
‫תודה ששיתפת אותנו.‬
‫עוד דבר אחד, חברים.‬
‫כפי שחלקכם כבר יודעים,‬
‫זה הלילה האחרון שהאורחים שלנו יבלו כאן.‬
‫בואו. אל תתביישו.‬
‫בילינו רק כמה ימים יחד,‬ ‫אבל אני מרגישה כאילו הכרנו תמיד.‬
‫אנו מאחלים לכם כל טוב‬ ‫ומקווים שזוהי רק פרדה זמנית.‬
‫טוב…‬
‫לא נהיה רגשנים.‬
‫אנחנו נחגוג, נעשה מסיבה. אתם מכירים אותנו.‬
‫זה יקרה בשקיעה.‬
‫לא אהבת את זה.‬
‫היי, מה קרה בחדר של אחותך?‬
‫שום דבר.‬ ‫-הוא נראה כמו אחרי הוריקן.‬
‫אל תדאגי. אני אנקה שם אחר כך.‬
‫יש לך אוכל לארוחת ערב? אני יוצאת לשתות.‬
‫ואל תיראי כל כך עצובה.‬ ‫את כל כך יפה כשאת מחייכת.‬
‫עם מי את יוצאת?‬ ‫-עם חברים, את לא מכירה אותם.‬
‫לקחתי קצת כסף מאחותך,‬ ‫אני מקווה שלא אכפת לה.‬
‫את זוכרת את כלל הזהב שלנו?‬
‫אסור להיפרד בכעס.‬
‫אל תחכי לי.‬
‫איבון, אתה ממש חתיך.‬ ‫-באמת?‬
‫זה לא מוגזם?‬
‫לא. זה נראה נהדר עליך.‬
‫כן?‬
‫ביקשתי שיביאו לך את זה.‬
‫אלמה, אמרתי לך שאני לא יכול לנגן.‬
‫אבל כולם ישמחו מאוד לשמוע אותך.‬
‫אני לא יכול.‬
‫אני יודעת שאתה יכול.‬ ‫-היי, חבר'ה.‬
‫הכול בסדר?‬ ‫-היי, אסטריד.‬
‫היי.‬ ‫-סליחה, אבל אני לא אוכל לנגן היום.‬
‫אלמה סיפרה לנו שאתה נגן נהדר.‬ ‫-אין סיכוי, לא ניגנתי המון זמן.‬
‫זה כמו לרכוב על אופניים.‬ ‫-נשמח מאוד שתנגן, איבון.‬
‫אולי תנגן כמתנת פרדה? כן?‬ ‫-קדימה.‬
‫בראבו!‬ ‫-נהדר!‬
‫בראבו!‬
‫מושלמים…‬
‫מושלמים!‬
‫לא!‬
‫הרסת לי את הזרימה!‬
‫ככה אתה זורם?‬ ‫-טוב, רק התחממתי, אבל…‬
‫שימי משהו לטיני ואני אטריף אותך.‬
‫אולי אחר כך.‬
‫היי, אני אוהב גם את הכיוון שלך. באמת.‬ ‫איך קוראים לך?‬
‫מייקה.‬
‫לא, מה השם שנולדת איתו?‬ ‫-הייתי מייקה מאז שנולדתי.‬
‫סליחה.‬
‫סליחה. פישלתי.‬
‫נוכל להתחיל מחדש?‬
‫שלום. אני צ'רלי. נעים מאוד.‬
‫אני כבר מכירה אותך.‬ ‫-באמת?‬
‫כבר שמת עליי עין.‬
‫לא רק עליך. על הכול.‬
‫אני מפספס כאן איזו מטפורה דתית?‬
‫נסה שנית.‬
‫הרחפן? את מפעילה את הרחפן?‬
‫אחותי…‬
‫טוב, אני לא פוטוגני.‬
‫כאילו, אני הרבה יותר מוצלח מקרוב.‬
‫זה קרוב מדי.‬
‫סליחה.‬
‫האמת, אף פעם לא פגשתי מישהי כמוך.‬
‫מה זאת אומרת, "כמוני"?‬
‫אני לא יודע. את שונה.‬
‫כן! מעולה!‬
‫תבואי לרקוד איתי?‬ ‫-לא, מותק.‬
‫עשיתי את זה כדי שתסתום ותעזוב אותי.‬
‫תיזהר.‬ ‫-כן.‬
‫הנה את.‬
‫כולם שואלים עלייך. את לא רוצה להצטרף?‬
‫לא ממש.‬
‫קשה להרשים אותך.‬
‫מה הבעיה? את לא נהנית כאן?‬
‫זה לא העניין.‬
‫העניין הוא, שמבחינתי,‬
‫כל החיים האלה בטבע‬
‫והטיפולים הקבוצתיים…‬
‫זה לא הקטע שלי, האמת.‬
‫זה לא אישי.‬
‫טוב, מבחינתי זה אישי.‬
‫האושר של האורחים שלי חשוב לי מאוד.‬
‫הוא בעדיפות עליונה.‬
‫כמו היחס שלך לעוקבים שלך, נכון?‬ ‫את חושבת שהם מתגעגעים אלייך?‬
‫לא אכפת לי.‬
‫בואי.‬
‫בואי. בואי איתי.‬
‫זואה לבד.‬
‫אני אומרת לך שהיא לא לבד.‬
‫לכי. תבלי קצת.‬
‫איזה נודניק…‬
‫היי.‬ ‫-היי.‬
‫לא ידעתי אם לבוא ולומר שלום.‬
‫למה?‬ ‫-ממש אהבתי את הנאום שלך היום.‬
‫זה לא היה סיפור.‬ ‫-אני אהבתי אותו.‬
‫היי, את רוצה לדבר במקום יותר שקט?‬
‫היי, בל! אני רואה שפגשת את זואה.‬
‫כן. הרגע הצגתי את עצמי.‬
‫בירכתי אותה על הנאום שלה.‬
‫הוא היה יפהפה.‬
‫אבל כבר התרגלנו לדברים כאלה מבל. נכון?‬
‫סליחה, אם הייתי יודע שאת פה,‬ ‫הייתי מביא עוד בקבוק.‬
‫זה בסדר. תן לה את שלי, אני לא רוצה לשתות.‬ ‫-למה לא?‬
‫יש לי ניסיון רע עם זה.‬
‫אני לא יודע על מה את מדברת.‬ ‫-לא?‬
‫אף אחד לא מכריח אותך לשתות אם את לא רוצה.‬ ‫זה בסדר.‬
‫אני לא יודעת.‬
‫טוב, בסדר. רק קצת.‬
‫קצת.‬
‫מה קרה?‬
‫זה בגלל הנשיקה, נכון?‬
‫למה עשית את זה?‬
‫אני לא יודעת. הייתי גאה בך‬ ‫והתחשק לי לעשות את זה.‬
‫אני מצטערת.‬
‫לא אהבת את זה?‬ ‫-ברור שאהבתי את זה.‬
‫אבל אני לא יודע.‬
‫לא ציפיתי לזה והייתי לחוץ מאוד.‬
‫כולם הסתכלו עליי.‬
‫אז מה?‬
‫תראי.‬
‫זה יישמע טיפשי.‬
‫עשית את זה בגלל שאת רצית לעשות את זה,‬ ‫או בגלל שהם רצו?‬
‫אני באמת מחבב אותך, אלמה.‬
‫גם אני מחבבת אותך.‬
‫אני עוזב מחר.‬
‫אתה לא מוכרח לעזוב.‬
‫היי, את!‬
‫מה קורה איתך?‬
‫מה אתה רוצה?‬
‫למה התרחקת ממני אתמול?‬
‫מה קרה? את לא אוהבת אותי?‬
‫היי. תשאירי אותי בלי נשיקה?‬ ‫-אתם לא יוצאים מפה.‬
‫מה?‬ ‫-אתם תמותו באי הזה.‬
‫צ'רלי! מצאתי דרך לצאת מפה.‬
‫מוכרחים לצאת עכשיו.‬ ‫-אנחנו נמות.‬
‫מה? אתה מקשיב?‬ ‫-אנחנו הולכים למות.‬
‫בוא נלך, צ'רלי!‬ ‫-כולנו נמות פה.‬
‫אתה מקשיב? מה קורה איתך? צ'רלי!‬ ‫-אנחנו נמות.‬
‫כבר יומיים שלא דיברת עם העוקבים שלך.‬ ‫כמה מהם הפסיקו לעקוב אחרייך, לדעתך?‬
‫הם רוצים עוד, הם תמיד ירצו.‬
‫אבל יום אחד, את תעשי משהו שיאכזב אותם.‬ ‫כל דבר שלא יהיה. הם יפסיקו לעקוב אחרייך,‬
‫בלי לחשוב פעמיים.‬
‫וכל האימפריה שבנית‬
‫תיעלם כלא הייתה.‬
‫אבל כאן המצב שונה.‬
‫היכנסי.‬
‫כאן אנחנו לא מתרכזים במותגים,‬
‫באנשי קשר או בתהילה.‬
‫כאן אנחנו אוהבים אותך בזכות מי שאת.‬
‫לנצח.‬
‫תרצי לשתות משהו?‬ ‫-בטח.‬
‫כולם כאן שותים שמפניה מתי שבא להם?‬
‫אם זה מה שהם מבקשים, נוכל לדון בזה.‬ ‫זה תפקיד המועצות.‬
‫יש לי תוכניות גדולות עבורם.‬ ‫אנו מעטים כרגע, אבל מספרנו יגדל.‬
‫יגדל מאוד.‬
‫וכשיצטרפו עוד, מה תעשי? מה התוכנית שלך?‬
‫אנחנו נציל אותם.‬
‫נציל אותם ממה?‬
‫מעצמם.‬
‫בטח. אם הם ייתנו לך לעשות את זה.‬
‫הם כמו ילדים.‬
‫הם מקבלים את אימם כדמות סמכותית,‬ ‫מכיוון שהיא מבטיחה את הישרדותם.‬
‫זה דומה לעסקה.‬
‫אתם מצייתים לי,‬
‫ואני מאפשרת לכם את החיים הטובים ביותר.‬
‫טוב, זו מהות המשפחה, לא?‬
‫מצד שני, כשהם הופכים למתבגרים,‬ ‫הם מחליטים שהם לא זקוקים לך,‬
‫והם מורדים.‬
‫את זוכרת איך התנהגת כמתבגרת?‬
‫בכנות, אני מעדיפה שלא לזכור.‬
‫היית מאושרת?‬
‫מסופקת?‬
‫לא.‬
‫כאן, אנחנו לא מונעים מהם את העולם האמיתי.‬
‫אנחנו מגינים עליהם מפניו.‬
‫תבואי איתי?‬
‫תלווה אותה החוצה?‬
‫אני מותשת.‬
‫אפריקה תוכל להישאר בחדר האורחים, נכון?‬
‫זה הלילה האחרון שלה.‬
‫כן, כמובן. הלילה האחרון שלי.‬
‫לא?‬ ‫-כן.‬
‫…זו אשתי וזה אני.‬
‫הבדיחה הזו הייתה יותר טובה.‬
‫לא הייתי מספרת על זה בדיחות.‬ ‫-למה לא?‬
‫האנשים כאן משתגעים משינויי האקלים.‬
‫זה נכון.‬ ‫-זה לא מזיז לי.‬
‫אני רק רוצה שהם ייתנו לנו יותר משלוחים.‬
‫אתה צודק.‬
‫קרן עדן משלמת טוב.‬ ‫-מה הם עושים בעצם?‬
‫אין לי מושג.‬
‫היכנסי.‬
‫טוב, תרגישי בבית, תירגעי.‬
‫אין לך מושג כמה שאני רוצה לחזור הביתה‬
‫ולספר לעוקבים שלי על החוויה הזו.‬
‫אבל כדי לעשות את זה,‬ ‫אני צריכה להבין את החוויה הזו.‬
‫מי אתם, אריק?‬
‫יש לך את כל הלילה לחשוב על זה.‬
‫תן לי רמז.‬
‫ומה זה?‬
‫יש מישהו שמחכה לך?‬
‫בבית שלך. מי מחכה לך?‬
‫אף אחד. אני תמיד חייתי לבד.‬
‫מה עם ההורים שלך?‬
‫את יודעת, כשהייתי ילד, קרה לי משהו דומה.‬
‫ההורים שלי אף פעם לא היו בבית.‬
‫הנהג גידל אותי.‬
‫פדרו.‬
‫תמיד ביליתי איתו.‬
‫למעשה, כשמישהו אומר היום "אבא",‬
‫אני חושב על פדרו.‬
‫טוב, היה לך מזל ש…‬
‫היה לך מישהו כמוהו בחייך.‬
‫משפחה הם האנשים שמטפלים בך, אפריקה.‬
‫זה לא משנה אם יש ביניכם קשר דם או לא.‬
‫תודה.‬
‫על מה?‬
‫על שטיפלת בי.‬
‫כולנו דואגים כאן אחד לשני, זואה.‬
‫אתה תתגעגע אליי?‬
‫בטח.‬
‫את משאירה אותי כאן עם קלאודיה.‬ ‫את מכירה אותה.‬
‫דיברתי איתך יותר משדיברתי איתה‬ ‫במשך שלוש שנים.‬
‫את תתגעגעי אליי?‬
‫אולי.‬ ‫-רק אולי?‬
‫יופי, תודה רבה לך.‬
‫אבל…‬
‫אני חושבת שאתגעגע למי שאני, כשאני איתך.‬
‫את ממש רעה!‬
‫את רוצה לגרום לי לבכות?‬
‫לא.‬
‫אני רוצה שתספר לי על האי הזה,‬ ‫שמספר לך דברים שאני לא מצליחה לשמוע.‬
‫את לא תאהבי את מה שהוא אומר.‬ ‫-לא?‬
‫הוא אומר, "אל תעזבי אותי".‬
‫אם תעשי את זה,‬ ‫תהפכי אותי למשהו גרוע הרבה יותר.‬
‫בוקר טוב.‬
‫סליחה, אבל הייתי חייב ללכת.‬
‫רד על הברכיים.‬
‫מה?‬
‫אמרתי, "רד על הברכיים".‬
‫מה את הולכת לעשות?‬
‫תרגום כתוביות: גיא ברדך‬