‎UN SERIAL NETFLIX
‎Salut! Bună dimineața!
‎Bună dimineața, África! Intră!
‎Vrei micul dejun?
‎Vino să încerci sucul de mango.
‎E delicios!
‎Excepțional.
‎Cum ai dormit?
‎Foarte bine. ‎N-am mai dormit de mult așa de bine.
‎Mă bucur să aud asta.
‎Când termini, Mayka așteaptă jos.
‎Pentru ce?
‎Ca să oficializezi decizia.
‎Ce decizie?
‎Despre care am vorbit azi-noapte.
‎Îți amintești?
‎Ne bucurăm că rămâi în Eden.
‎Deci, rămân?
‎Te vei potrivi perfect cu noi.
‎E doar o formalitate.
‎Probabil ești obișnuită cu așa ceva.
‎Vom face lucruri mărețe împreună.
‎Vei vedea.
‎Fără îndoială, ‎dar vreau să știu ce semnez.
‎Nu ai încredere în noi?
‎Nu, am încredere.
‎Dar nu vreau conflicte
‎cu contractele pe care le am cu agenția.
‎E în regulă.
‎E logic, doar e o decizie importantă.
‎- Nicio grabă. Citește-l pe îndelete. ‎- Bine.
‎Ce s-a întâmplat?
‎Dintr-odată, ți-e rușine?
‎Sigur că nu.
‎- Dar trebuie să mă pregătesc. ‎- Corect.
‎Azi mă abandonezi.
‎O să vin să te văd.
‎Invită-mă la următorul festival.
‎Nico.
‎„Am nevoie de puțină singurătate.
‎Respectă-mi decizia și nu mă căuta. ‎Sunt bine.
‎Te iubesc. La mulți ani! Zoa.”
‎A mai dispărut vreodată?
‎Nu.
‎- Deci, s-a mai întâmplat. ‎- Da, dar nu așa.
‎Mai pleca uneori câteva zile, ‎dar se întorcea mereu.
‎Se va întoarce, scumpo.
‎- Zoa nu te-ar părăsi. Te iubește. ‎- Ce știi tu, mamă?
‎Totul e bine acasă?
‎Tatăl ei.
‎Le-a abandonat ‎și au trebuit să se descurce singure.
‎Iar eu nu mai pot.
‎Dispecerat, sunt 1421.
‎Spune.
‎Alertă persoană dispărută, ‎Zoa Rey Gómez-Fajardo.
‎Are 19 ani. ‎Carte de identitate 60712388-F.
‎- Recepționat, 1421. ‎- Mersi.
‎Dacă primim informații despre sora ta, ‎vi le împărtășesc amândurora. Bine?
‎V-ați uitat prin lucrurile ei? ‎Există întotdeauna indicii.
‎O chitanță, un mesaj, ‎o poză cu o eventuală destinație.
‎Mersi, Pete.
‎Hai să luăm micul dejun. ‎Face cinste taică-tău.
‎Cât? Douăzeci de euro?
‎Cât e limita?
‎- Nu știu. Cinci sute, dar… ‎- Cinci sute.
‎Așa e mai bine. Da.
‎Bine.
‎Perfect. Stai să număr, ca să mă asigur…
‎Da, e grozav.
‎- Ia-ți ce vrei, bine? ‎- Nu vii și tu?
‎Mi-am amintit că am ceva de rezolvat,
‎dar jur că-ți înapoiez banii mâine.
‎Încă puțin! Hai!
‎Charly!
‎- La naiba! ‎- La naiba!
‎Te-ai distrat prea mult aseară?
‎- Nu mai beau în viața mea. ‎- Sigur.
‎Simt că-mi explodează capul. ‎Azi-noapte am avut cele mai ciudate vise.
‎- Hai, în curând vine barca. ‎- Nu! Încă cinci minute, te rog.
‎Nici cinci, zece, 20 sau 25. ‎Hai, dă-te jos din pat!
‎- L-ai văzut pe Aldo? ‎- Nu.
‎- Modulul lui Aldo e acolo, nu? ‎- Da.
‎Unde e Aldo? Nu e modulul lui?
‎Nu e aici.
‎Ce vrei să spui?
‎N-a dormit aici. Credeam că e cu voi.
‎- E patul lui, nu? ‎- Da.
‎Ciudat. I-au dispărut lucrurile.
‎Nu l-am văzut la petrecere.
‎Zoa.
‎Dacă te pot ajuta cu ceva…
‎Charly!
‎- Hai! ‎- Ce e?
‎Ce s-a întâmplat?
‎Ulises!
‎Scuzați-mă o clipă.
‎- Ce e? ‎- Aldo a dispărut.
‎- Ce? ‎- Aldo? Modulul 11.
‎Știu. De acolo vin. Nu s-a întors aseară.
‎Ce vrei să fac?
‎Nu monitorizezi mișcările tuturor?
‎Nu s-a înscris ‎la activitățile de dimineață.
‎Mai întreabă, poate l-a văzut cineva.
‎Asta nu e treaba ta?
‎Voi comunica conducerii ‎îngrijorările voastre.
‎Scuză-mă.
‎Se pare că nu-i pasă.
‎- Poate mai bine nu-i spuneai. ‎- De ce?
‎L-am văzut pe Aldo la petrecere. ‎Credeam că visez, dar…
‎Ai vorbit cu el?
‎Relaxează-te.
‎E ‎Caron traversând Styxul ‎al lui Patinir.
‎Deci acum ești expert și în tablouri?
‎Poate puțin.
‎Nu.
‎Iubesc arta, atât.
‎Nu știu nimic despre tehnică, dar…
‎îmi place să aflu poveștile lor.
‎Și ce poveste spune?
‎Acesta este Caron,
‎care, în mitologia greacă,
‎se ocupa de trecerea sufletelor morților ‎în lumea de dincolo.
‎Aici, Patinir l-a înfățișat ‎în momentul marii decizii.
‎Sufletul are în față două căi.
‎La dreapta e iadul, osânda eternă.
‎Aici, la stânga, e paradisul, mântuirea.
‎E o decizie ușoară.
‎Nu-i așa?
‎Păi…
‎depinde.
‎E o copie. Originalul e la Prado.
‎Păi…
‎e o copie foarte reușită.
‎Nu, nu chiar.
‎În tabloul original,
‎Caron privește în dreapta, spre iad, ‎de parcă decizia a fost deja luată.
‎Aici se uită spre stânga.
‎Cuplul meu preferat.
‎Veniți cu mine!
‎- 'Neața. ‎- Bună dimineața!
‎Ce mai faceți?
‎Ce aveți să-mi spuneți?
‎Ibón a decis să rămână.
‎Vreau s-o aud de la tine.
‎Rămân cu voi, dacă mă primiți.
‎Sigur că da, Ibón!
‎Sigur că da. Treci încoace!
‎Bun venit în familie.
‎De mult nu m-a mai îmbrățișat cineva așa.
‎De mult.
‎Am avut o presimțire despre tine.
‎Îmi place să am dreptate. ‎Acum, o bagatelă.
‎Avocații noștri îl recomandă ‎ca totul să fie oficial.
‎Un contract pe un an, ‎care poate fi prelungit.
‎Deci…
‎îl semnăm?
‎N-o să mai ai nevoie de brățară.
‎Sigur că nu. Îmi dai voie?
‎Toți vor fi tare surprinși.
‎Ce-ar fi să anunțăm după-amiază, ‎la evaluare?
‎Dar barca va fi ajuns până atunci ‎și vor vedea că nu mă urc.
‎Nu mi-aș face griji pentru asta.
‎Iar va întârzia?
‎Nu-ți face griji. ‎Relaxează-te și distrează-te.
‎Scuze de întrerupere.
‎- Da? ‎- E urgent.
‎Ce se întâmplă?
‎E vorba de Aldo. S-a rezolvat.
‎Pune-o pe Brenda să organizeze căutarea.
‎Avem o problemă cu amicul tău, Aldo.
‎Bună! Tocmai am auzit despre Aldo.
‎Probabil a băut prea mult aseară ‎și s-a rătăcit pe undeva.
‎Nu cred.
‎N-avea cum să plece de aici.
‎Claudia, ne lași puțin singuri?
‎- Desigur. ‎- Mulțumesc.
‎Ai văzut să plece cineva de aici?
‎Ce vrei să spui?
‎Aseară Aldo i-a spus lui Charly că pleacă.
‎Că a găsit o cale să fugă.
‎Ce pățesc cei care vor să plece?
‎Nu știu.
‎Cred că trebuie să vorbească cu Astrid ‎ca să aranjeze plecarea…
‎Ai văzut așa ceva?
‎Nu.
‎Aldo e în pericol.
‎Ascultă,
‎Brenda organizează o echipă de căutare. ‎Mă duc și eu. O să fiu cu ochii în patru.
‎Tu…
‎Nu discuta asta cu nimeni.
‎Dacă e adevărat ce spui,
‎nu vreau să pățești ceva.
‎Bine?
‎Grupul unu, la stânga mea. ‎Mergeți în nord. Grupul doi, în vest.
‎Grupul trei, Nico.
‎Mergeți în sud.
‎Vreau să cercetați sector cu sector.
‎Asigurați-vă că aveți hartă, busolă, apă,
‎trusă de prim-ajutor și baterii încărcate.
‎- Claudia! ‎- Nu vreau să vorbim.
‎Știu. Am o singură întrebare, atât.
‎Despre Zoa, nu?
‎Da.
‎Ce-ar putea să te facă să te oprești?
‎Vreau să știu cum se simte.
‎- Rău. ‎- Mai precis?
‎Vino încoace!
‎Ce s-a întâmplat?
‎Vreau să afli unde e Aldo.
‎Pe cine să întreb?
‎Pe Orson.
‎Ce naiba, Bel?
‎Îmi spui ba să vorbesc cu el, ‎ba să nu vorbesc.
‎Nu-mi place să stai cu el. ‎Dar acum e altceva.
‎Bine?
‎- Salut tuturor! ‎- Bună dimineața, Astrid!
‎- Am auzit ce s-a întâmplat. ‎- Am organizat echipele.
‎- Îl vom găsi. ‎- Am încredere în voi.
‎Suntem o familie ‎și nu lăsăm pe nimeni în urmă.
‎Dar vom avea nevoie de tot ajutorul, ‎așa că să ne rugăm la Mama Natură
‎să ne binecuvânteze căutarea.
‎Salut tuturor!
‎Vreau să vă împărtășesc… ‎noutăți importante.
‎Voi lua o pauză de la social media.
‎Nu a fost o decizie ușoară,
‎dar e ceva ce trebuia să fac de mult timp.
‎Nu știu când voi reveni.
‎Nu vă faceți griji. Voi fi bine.
‎„Dar… o să-mi fie foarte dor de voi.”
‎Ca să aibă suflet.
‎Ai dreptate.
‎„Vă iubesc mult de tot.
‎Mulțumesc că m-ați susținut mereu.”
‎Dă-mi mâna.
‎N-o să mai ai nevoie de asta.
‎Ce știi despre Charly?
‎Nu-l cunosc bine.
‎E atât de prost pe cât pare?
‎Cam așa ceva. De ce?
‎Așa.
‎- Îl placi? ‎- Ce tot spui?
‎Ce pot să-ți spun, din experiență,
‎e că băieții proști nu-ți fac ‎surprize neplăcute.
‎Lucrurile merg doar spre mai bine.
‎INTRODUCEȚI CODUL PIN
‎Bună, Zoa! În sfârșit te-am găsit. ‎Am promis că nu voi uita de tine.
‎DAVID GARBIZU ECHEVARRÍA
‎ZOA NU E AICI
‎SUNT SORA EI
‎CINE EȘTI?
‎Voiam tare mult să te văd.
‎Stai. L-am căutat aseară și nu l-am găsit.
‎Nu știu despre ce vorbești. ‎Las-o baltă, bine?
‎Nu știu.
‎Îl caută.
‎Ce-ți pasă?
‎Nu știu.
‎Și dacă aș ști, nu ți-aș putea spune.
‎Ai uitat? ‎Tu ești la un nivel, eu, la altul.
‎Haide!
‎ORSON ‎NIVELUL 2
‎REGISTRUL MEMBRILOR
‎PRIMA REACȚIE LA BĂUTURĂ
‎SINGURATICĂ, NARCISISTĂ ‎ADMISĂ
‎IBÓN
‎DEVOTAT, RESPONSABIL ‎ADMIS
‎ALDO
‎NEASCULTĂTOR, EGOCENTRIC, TOXIC ‎ELIMINAT
‎ZOA
‎CALITĂȚI DE LIDER, DEZAMĂGITĂ
‎EVALUARE: ÎN AȘTEPTARE
‎„Știri din Florența,
‎unde are loc astăzi summitul G20.
‎Confruntările violente între poliție ‎grupările ecologiste
‎s-au soldat cu 32 de răniți, ‎dintre care patru în stare critică,
‎și zeci de arestări.
‎Protestatarii cereau liderilor să respecte ‎Acordul de la Paris.
‎Voiau doar să fie auziți.
‎Dar guvernele lumii preferă…
‎- Îți place? ‎- Da, mult.
‎…criza planetară iminentă. ‎ Un exemplu ar fi inundațiile
‎produse de uraganul din Haiti…
‎Încă se uită.
‎…distrugerile provocate ‎de uraganul Matthew.
‎Locuitorii sunt izolați de zile întregi, ‎fără curent electric,
‎așteptând ajutor străin, ‎iar numărul morților e încă necunoscut.”
‎Nu putem continua așa.
‎La naiba!
‎„Aceste uragane devin tot mai frecvente
‎și puternice ‎din cauza schimbărilor climatice.
‎Locuitorii sunt izolați de zile întregi, ‎fără curent electric,
‎așteptând ajutor străin, ‎iar numărul morților e încă necunoscut.”
‎AM CUNOSCUT-O PE SORA TA ÎN EDEN
‎CE E EDEN?
‎UN FESTIVAL TARE DE TOT PE O INSULĂ
‎CE INSULĂ?
‎NU ȘTIU
‎NU ȘTII?
‎ȘTII UNDE E ZOA?
‎NU, I-AM PIERDUT URMA PE INSULĂ
‎PUTEM VORBI LA TELEFON?
‎NU ACUM
‎SUNT LA SERVICIU
‎E o problemă cu încuietoarea.
‎Iar te droghezi!
‎Ba nu.
‎- Atunci, ce-i cu tine? ‎- Nu sunt obișnuită să beau.
‎Sunt obișnuită cu altele, nu cu alcoolul.
‎- Vrei să-ți fac ceva cald? ‎- Da.
‎O bere.
‎Îți ajunge?
‎Nu te supăra pe mine, scumpo.
‎Tata are dreptate. N-o să te schimbi.
‎Tatăl tău spune numai tâmpenii.
‎Nu e o tâmpenie, mamă! E adevărul!
‎Fac ce pot, bine?
‎Nu-i adevărat, mamă!
‎Credeam că ești mai bine.
‎Știi ce vom face când se întoarce Zoa?
‎Vom merge la cumpărături, noi trei.
‎E cineva aici?
‎Ce căutăm?
‎Pe cineva căruia să-i spunem ‎că faci parte din Eden.
‎Astrid a spus ‎că vor anunța în timpul evaluării.
‎Dar trebuie să audă acum. Îmi e ca o soră.
‎A avut grijă de mine ‎și m-a instruit când am ajuns aici.
‎Mi-a deschis o lume complet nouă.
‎O cunosc?
‎Ibón rămâne la noi!
‎Până la urmă, ai reușit!
‎- Felicitări, Alma! ‎- Mulțumesc.
‎Și… felicitări, Ibón.
‎E cea mai bună decizie din viața ta.
‎Dar trebuie să-ți spun ceva.
‎Dacă o rănești pe Alma,
‎te omor.
‎SALUT, TREBUIE SĂ FAC ORDINE…
‎Tot ce știu despre fiul meu e aici.
‎Și ce nu știu, îmi vei spune tu.
‎Vreau să văd mesajul.
‎„Bună! Trebuie ‎să-mi limpezesc gândurile o vreme.
‎Nu mă căuta. ‎Te sun eu când sunt pregătit. Ibón. ”
‎E prefixul unei țări din Asia.
‎Mesajul a fost retransmis ‎pentru a ascunde sursa.
‎Ibón ar putea fi în Singapore ‎sau la două străzi distanță.
‎Vreau să te ocupi doar de asta.
‎Ibón nu e minor.
‎Dacă e adevărat ce scrie, ‎nu-l pot forța să se întoarcă.
‎Mai vedem.
‎Aldo a știut de la început.
‎Barca nu avea să vină.
‎Paranoia lui te-a molipsit.
‎Ai dreptate.
‎Ar trebui să-i cerem ‎să nu ne mai bage prostii în cap.
‎Dar ce să vezi? A dispărut!
‎- A plecat de bunăvoie. ‎- De bunăvoie pe dracu'!
‎Nu poți ieși singur din închisoarea asta!
‎- Cred că exagerezi. ‎- Ba deloc.
‎Cere-i lui Astrid să ne explice ‎cum funcționează lucrurile aici.
‎De ce nu-i ceri tu?
‎Aseară păreai prietenoasă cu ea.
‎La petreceri, ‎sunt prietenoasă cu toată lumea.
‎- Asta era slujba mea. ‎- Era?
‎Ai renunțat la slujbă, la fumat. ‎La ce mai renunți?
‎Insula asta te-a schimbat.
‎Și ce-i rău în asta?
‎Hai! Nu vreau să fii singur aici, ‎ambalându-te degeaba.
‎Nu fi prost. Hai să mergem!
‎Ibón, acum, că faci parte din familie,
‎cine ai vrea să fie evaluat?
‎Charly.
‎Faci mișto de mine?
‎Îți vrea doar binele.
‎Nu. Vrea ce vreți voi. ‎L-ați spălat pe creier.
‎Nu, Charly.
‎Nimeni nu mi-a influențat decizia ‎de a rămâne.
‎Crede-mă.
‎Zi-le amicilor tăi ‎să ne scoată de pe insulă.
‎Poți rămâne aici, cu África.
‎Dar eu, Aldo și Zoa plecăm.
‎Sigur.
‎Nimeni nu vă ține aici cu forța.
‎- Serios? ‎- Da.
‎Atunci, care-i treaba cu Aldo? ‎Unde pana mea e?
‎Încă nu l-am găsit.
‎Poate îl găsim mâine.
‎Sigur, mâine.
‎Nu mai pot sta aici niciun minut. ‎Simt că mă sufoc!
‎Charly!
‎Te rog, întoarce-te!
‎DEFINIȚII PENTRU „EDEN”
‎EDEN: LOCUL BIBLIC
‎„EDENUL PĂMÂNTESC” ‎CLUB PENTRU ADULȚI
‎POT SĂ VIN SĂ TE VĂD?
‎ÎN DONOSTI?
‎- NU MI-AR STRICA O EXCURSIE. ‎- CE TARE!
‎AȘA, ÎMI POȚI SPUNE TOATE DETALIILE
‎Mă bucur că te-ai întors.
‎Mai întâi, să știi că toți îți simțim ‎suferința ca și cum ar fi a noastră.
‎Dar nu insula te face să te simți așa.
‎Nu. Ci insula din tine.
‎Ce vrei să spui?
‎Profită de timpul petrecut în Eden. ‎Vorbește despre sentimentele tale.
‎Eliberează-te de ceea ce te chinuiește ‎de când erai mic.
‎Mă refer la sora ta.
‎De unde știi?
‎La 22 noiembrie, ‎scrii aceleași cuvinte pe pagina ta.
‎Oprește-te!
‎„Beatriz, mă gândesc zilnic la tine. ‎Nu mă aștept la iertare.”
‎- „Știi cât de mult te iubesc.” ‎- Te rog, oprește-te.
‎Charly, toți avem un trecut.
‎- Ajunge! ‎- Nimeni nu te va judeca.
‎- Te rog! ‎- Spune-ne povestea!
‎- Vreți s-o auziți? ‎- Da!
‎Vreți să știți povestea?
‎Bine, v-o spun.
‎Ne petreceam vacanțele ‎la casa părinților mei din Minorca,
‎în Addaia, un orășel portuar din nord.
‎Eram trei frați și o soră.
‎Beatriz era cea mai mică.
‎Ne prosteam, săream pe stânci,
‎ne întreceam cine se scufundă mai adânc, ‎cine-și ține respirația mai mult.
‎Ei nu i se părea corect. ‎„De ce nu pot să merg și eu?”
‎„Fiindcă ești prea mică.”
‎Dar, într-o zi, m-a convins.
‎Poate pentru că știam bine peștera ‎sau ea mi se părea mai matură.
‎M-am scufundat primul.
‎Ea era în spatele meu.
‎Am supravegheat-o tot timpul.
‎Se descurca grozav. Părea foarte calmă.
‎Nu știu de ce, ‎dar n-am mai privit în urmă.
‎Am reușit să ies la suprafață.
‎Nu și ea.
‎Aveam opt ani.
‎Ea avea cinci.
‎Părinții mei, mai ales mama, ‎n-au înțeles de ce am luat-o cu mine.
‎Beatriz era preferata ei.
‎Nu m-a putut ierta niciodată, săraca.
‎Și acum mă urăște.
‎Mama ta e foarte nedreaptă cu tine.
‎Nu poți învinovăți un copil de opt ani.
‎Ura ei e nejustificată.
‎Ei…
‎n-ar face asta.
‎Nici eu.
‎Ajunge!
‎Lasă-l în pace!
‎- Durerea lui e a tuturor. ‎- Nu.
‎E doar a lui!
‎Dacă îți pasă de el, ‎de ce nu-l lași să plece?
‎Tu și Charly veți pleca în curând, Zoa.
‎Și Aldo?
‎Îl căutăm peste tot, te asigur.
‎Minți.
‎- Nu mint. ‎- Ba da!
‎Toți mințiți. ‎Sunteți niște sadici nenorociți!
‎Îți place să ne torturezi așa, nu?
‎Ce suntem, un experiment?
‎- La ce-ți folosește asta? ‎- Zoa, te rog.
‎Îmi pare rău.
‎- Vino cu mine. ‎- Ce faci ? Lasă-mă în pace.
‎- Lasă-l pe Charly. ‎- L-au distrus!
‎Zoa, calmează-te.
‎Mă calmez când o mă urc în barcă!
‎Barca nu va veni.
‎Niciodată.
‎- Cum adică? ‎- O să vezi diseară.
‎Încetează! Ce o să văd?
‎- Unde e Aldo? ‎- Nu-ți pot spune nimic acum.
‎La noapte, când dorm toți, o să înțelegi.
‎- Nico! ‎- Ai încredere în mine!
‎Ai încredere.
‎Diseară, scoate brățara și las-o pe pat.
‎Să nu te vadă nimeni.
‎Ai venit să mă supraveghezi?
‎Nu.
‎Ci să văd cum te simți.
‎Nu știam că vă interesează pagina mea.
‎Ești aici datorită ei.
‎E ciudat când cineva ține minte ce scrii.
‎De ce?
‎E frumos ce-i scrii.
‎Uneori, visez că sar și s-o salvez.
‎Ea a murit.
‎Dar încă ai multe de oferit lumii, Charly.
‎Care-i treaba?
‎Nu mă mai crezi prost?
‎Ba da.
‎Dar acum zâmbești cu adevărat.
‎Mayka!
‎Mă bucur că te cunosc.
‎Atenție!
‎Autobuzul spre San Sebastián urmează ‎să plece.
‎- Salut! ‎- Bună seara!
‎Zoa, știi că vreau să te ajut, nu?
‎Acum vreau să mă ajuți tu.
‎Promite-mi că rămâi calmă.
‎Promit.
‎Bine.
‎Să mergem!
‎Subtitrarea: Brândușa Popa