‎UN SERIAL NETFLIX
‎Te rog!
‎Nu am văzut nimic. ‎Te rog! N-o să spun nimic!
‎N-am văzut nimic!
‎Ce faci? Nu, te rog!
‎De ce-mi faceți asta?
‎Nu mai suport!
‎Ce faci? Lasă-mă în pace!
‎Te rog!
‎Ce-i asta?
‎Nu mai suport!
‎Nu!
‎Nu, te rog!
‎Te implor! Nu face asta!
‎Ne vedem pe celălalt mal.
‎Te rog!
‎JUDITH PENTRU TOTDEAUNA
‎Stai atât de mult în pat, ‎încât ei te cred bolnavă.
‎Chiar sunt.
‎- Ulises vrea să-ți facă niște teste. ‎- Ce?
‎- Ce teste? ‎- Nu știu.
‎- Dacă cooperezi, va fi bine. ‎- Nu mă duc nicăieri.
‎Zoa, ascultă-mă.
‎Trebuie să fim deștepți, ‎să nu-i lăsăm să suspecteze că știm ceva.
‎Vrei să sfârșim ca Judith?
‎Nu știu.
‎Mi-e frică.
‎Atenție! ‎Autocarul din Barcelona ajunge la…
‎- Salut! ‎- Gabi?
‎- Semeni cu sora ta. ‎- Așa ți se pare?
‎Organizația a spus că era încă lume acolo.
‎E imposibil să nu găsești insula pe hartă.
‎Nu ne-au lăsat cu telefoanele.
‎Când i-am întrebat unde suntem, ‎ne-au spus că e o experiență captivantă
‎pe care trebuie s-o savurăm.
‎Și ți-a plăcut?
‎Chiar mi-a plăcut.
‎Și am cunoscut-o pe Zoa.
‎V-ați combinat?
‎Ne-am sărutat.
‎- Ai vorbit cu poliția? ‎- Da.
‎Toți cred că a fugit de acasă.
‎„Veverița”?
‎Ce?
‎Doar ea îmi spune așa.
‎Nimeni altcineva?
‎Nimeni.
‎Deci, mesajul e de la ea.
‎Jessica e ofticată.
‎Ascultă!
‎Poftim?
‎Liniștea. O auzi?
‎Când e furtună electrică, ‎e liniște deplină.
‎Ultima a fost groaznică.
‎- Nu-i așa, Ulises? ‎- Așa e.
‎Un fulger a provocat un incendiu ‎și 400 de hectare au fost pârjolite.
‎Furtuna asta e asemănătoare.
‎Tu ce crezi, Zoa?
‎Nu știu.
‎Dar ce știi?
‎Saúl, consult-o.
‎Cred că prietena noastră e bolnavă.
‎Vreo supărare recentă?
‎E sănătoasă.
‎Tensiunea e cam mare.
‎E în regulă. Mă ocup eu.
‎Am postat o poză cu mine lucrând aici ‎și Eden m-au invitat imediat.
‎Mai ai invitația?
‎Nu. Când am verificat pe SmashPic, ‎șterseseră invitația și reclama.
‎De asta aduc oamenii acolo? ‎Ca să țină secret?
‎Lansau o băutură numită „Blue Eden”.
‎Toți credeam că facem figurație ‎într-o campanie de marketing.
‎Au dat băutura cui i s-a aprins brățara. ‎A mea nu s-a aprins, dar a lui Zoa, da.
‎„Blue Eden, băutură.” ‎Nici eu nu găsesc nimic.
‎- Nu știu dacă am fost de mare ajutor. ‎- Ba da. Voiam să știu mai multe.
‎Păcat că trebuie să pleci. Amicul meu dă ‎o petrecere la Etxekalte, un bar din port.
‎Poate altă dată.
‎Mai vorbim, Veverițo.
‎Veverița…
‎Ce e, Zoa?
‎Stai puțin.
‎África, am văzut ceva oribil aseară.
‎Ce anume?
‎Nu mai porți brățara?
‎Mi-au luat-o după ce am semnat contractul.
‎- Ce ai văzut? ‎- Nu trebuia să semnezi nimic.
‎Vă întrerup?
‎- Nu? E totul în regulă, Zoa? ‎- Totul e perfect.
‎- Super. ‎- Ce-i cu florile astea?
‎Îți plac?
‎Sunt ciudate.
‎Sunt superbe. Uite!
‎Ce noapte ciudată!
‎Nu-i așa? Da.
‎Am lăsat ușa deschisă. Intră oricând vrei.
‎Eu am plecat.
‎Ce spuneai?
‎Ai grijă.
‎Vine furtuna.
‎Cod albastru. Toată lumea ‎să se adăpostească în modulul unu.
‎Toată lumea să se adăpostească ‎în modulul unu.
‎Să mergem!
‎Cod albastru. Toată lumea ‎să se adăpostească în modulul unu.
‎- Să mergem! ‎- Hai!
‎- Pe aici! ‎- Să mergem!
‎Ulises organizează lockdownul.
‎- Ai fost să-l vezi pe Isaac? ‎- Da.
‎I-am spus cum merg lucrurile.
‎Abia așteaptă.
‎- Crezi că e mândru de noi? ‎- Nu cred. Sunt sigur.
‎Da.
‎Știi ce zi e mâine?
‎- Aniversarea noastră de 15 ani. ‎- Cincisprezece ani.
‎Te iubesc ca în prima zi.
‎Astrid, ai un musafir.
‎Dacă m-ai chemat, înseamnă că e important.
‎Zoa mă îngrijorează.
‎Nu-mi place atitudinea ei.
‎E mereu în alertă, mereu în defensivă.
‎E greu de citit.
‎E deșteaptă?
‎E periculoasă.
‎Vreau permisiunea de a o supraveghea.
‎- Te atrage? ‎- Nu e vorba de asta.
‎Fiindcă Nico ar fi un rival de temut.
‎Bine. Apropie-te de ea.
‎Bel!
‎Aș vrea să zâmbești măcar o dată.
‎Mulțumesc.
‎Cu plăcere.
‎Ai o coastă ruptă.
‎Vezi? Te-ai lovit la vertebrele toracice.
‎Bine că nu te-ai lovit la coloană.
‎E grav?
‎Corset și odihnă.
‎Am nevoie de un raport.
‎- Medical. ‎- Un raport?
‎N-ai nevoie.
‎Ba da, am nevoie.
‎Ca să vă dau în judecată.
‎Asigurarea noastră acoperă tot.
‎N-ai nevoie de raport.
‎Ce voiam să spun… ‎Ai o agenție de turism?
‎Fiindcă vreau să merg acasă.
‎Cu Jessica afară? M-aș mai gândi.
‎Cine naiba e Jessica asta?
‎- Asta ce mai e? ‎- Un calmant.
‎Nu.
‎- Fără calmante. ‎- Coastele rupte dor.
‎Dacă vrei să te doară, n-ai decât.
‎Bine.
‎O să-mi mulțumești.
‎Ibón!
‎Vino cu mine.
‎Ce face Charly?
‎Va supraviețui. Hai!
‎Nu-mi vine să cred!
‎Era aici.
‎Jur! Au luat-o de aici.
‎- Pe Judith? ‎- Da.
‎Era aici. Avea o gaură în cap.
‎Era goală, acoperită cu un cearșaf. ‎Avea brațul albastru.
‎Și era pe o barcă.
‎O barcă, Zoa?
‎- Nu are sens, aici nu e apă. ‎- Ba are sens.
‎E apă când vine mareea.
‎Asta mi-a spus Nico.
‎Zoa, tu…
‎nu m-ai minți, nu?
‎De ce te-aș minți?
‎Ca să mă întorci împotriva fundației.
‎Te-au spălat pe creier.
‎Uite ce e, Zoa. ‎Sincer, e prea mult pentru mine.
‎Și pentru mine nu e? Bine.
‎Părăsește-mă și tu.
‎Zoa, ai văzut în ce direcție ‎era capul lui Judith?
‎Nu știu.
‎Zoa!
‎E important.
‎- La stânga sau dreapta? ‎- Nu știu.
‎Patinir.
‎Ai văzut imaginea dintr-un tablou.
‎Au vrut s-o găsești așa.
‎Poftim?
‎Au vrut să te sperie.
‎Unde ai fost?
‎Și Ibón merita să știe adevărul.
‎L-ai dus în grotă?
‎- Nu pot să cred! ‎- Nici eu nu pot să cred că a dispărut.
‎- Poftim? ‎- M-ai auzit.
‎Ea, barca și toate celelalte lucruri.
‎Probabil le-a luat mareea.
‎Nu știu, dar ea nu era acolo.
‎De ce ai încredere în Ibón?
‎Pentru că e un om bun.
‎Păcat că el n-are încredere în tine.
‎Ți-a spus că are de gând să rămână aici?
‎Nu.
‎Ai aflat odată cu ceilalți.
‎Unde ați fost?
‎Tu și Zoa.
‎La o plimbare.
‎Pe furtună?
‎Da.
‎Blondo!
‎Nu ai voie aici.
‎Și tu ai?
‎Nu ți-e frică de trăsnet?
‎Mă tem de alte lucruri.
‎Cum ar fi?
‎- Scuze, n-am chef să vorbesc. ‎- Bine.
‎Preferi să vorbești cu Nico, nu?
‎În locul tău, nu m-aș încrede în el.
‎Nico e veriga ta.
‎Ce?
‎Legătura ta cu Eden.
‎Nu înțeleg.
‎Persoana care te ține legată aici.
‎Ferește-te de Nico.
‎Nu voi mai avea ocazia să te avertizez.
‎VREI SĂ VII ÎN PARADIS?
‎E imposibil să nu găsești insula pe hartă.
‎Nu ne-au lăsat cu telefoanele.
‎Un bilet dus spre Barcelona.
‎Am postat o poză cu mine lucrând aici ‎și Eden m-au invitat imediat.
‎VREI SĂ VII ÎN PARADIS?
‎Știu că e nașpa, dar rezistă, bine?
‎Sunt alături de tine.
‎Vrei să mâncăm ceva?
‎Avem afine.
‎Ești veriga mea?
‎Poftim?
‎Ai fost desemnat să fii veriga mea?
‎Nu înțeleg, Zoa.
‎Veriga? De unde ți-a venit ideea asta?
‎Da. Alma e veriga lui Ibón, ‎Erick a lui África.
‎Cu cine ai vorbit?
‎Cu nimeni. Las-o baltă.
‎De unde ai auzit cuvântul ăsta?
‎Vorbim mai târziu.
‎Mă duc să mănânc.
‎- Pe tot corpul. ‎- Serios.
‎Dacă-mi spuneai, îți împrumutam o cremă.
‎- Bine. ‎- Pot să intru?
‎Sigur că da. Intră!
‎- Scuze de întrerupere. ‎- Cărui fapt îi datorez această plăcere?
‎Hai în biroul meu.
‎E Zoa. Nu merge.
‎Eu decid asta.
‎Am încercat.
‎- Mai mult decât cu celelalte. ‎- Tu m-ai auzit?
‎- Și-a văzut amica? ‎- Aseară.
‎Dar n-a reacționat cum mă așteptam.
‎Dimpotrivă, vorbește.
‎- Vorbește? ‎- Pune întrebări.
‎Cineva o ajută. Sunt sigur.
‎Ai vreo dovadă în sensul ăsta?
‎Nu încă.
‎Nico, știi că nu-mi plac ‎bănuielile nefondate.
‎M-a întrebat dacă sunt veriga ei.
‎Cum a mers testul de azi?
‎- Saúl și-a dat acordul. ‎- Dar tu?
‎Nu-ți face griji, e decizia mea. ‎Dar vreau părerea ta.
‎Nu cred că merită osteneala.
‎Bine. Dacă floarea nu vrea să crească, ‎e mai bine s-o smulgi din pământ.
‎Ulises, adu-o.
‎Stai. Ce-o să-i faceți?
‎Mersi, Nico. Poți pleca.
‎Nu lua măsuri drastice. Zoa nu merită să…
‎N-am uitat că e și responsabilitatea ta.
‎Nu crezi? Nu?
‎África, pleacă.
‎Poftim? Unde să plec?
‎Nu știu. Jos?
‎Prefer să rămân.
‎Cred că e în regulă dacă e discretă, nu?
‎Da. E și apartamentul lui Erick.
‎- Dacă crede că… ‎- Erick!
‎Nu e momentul dezbaterilor.
‎Da. Ar fi mai bine să…
‎Zoa.
‎Vino cu mine.
‎Nu te teme, Zoa.
‎O să vorbim câteva minute. Asta e tot.
‎Ce părere ai despre Eden?
‎Îți place locul ăsta?
‎Noi îți plăcem?
‎Da.
‎- Acum spune-o mai convingător. ‎- Da.
‎Astrid încearcă să spună
‎că, în ultimele două zile, pari
‎distrasă.
‎- Sunt doar obosită. ‎- Haide!
‎Fii sinceră. N-o să te judecăm.
‎Vrei să ne împărtășești ceva?
‎Ce e asta, o altă evaluare?
‎Nu v-ați săturat de asta?
‎Dacă începem așa, n-o să ajungem nicăieri.
‎Te invităm în această mare familie, Zoa.
‎Asta nu e o familie.
‎E răpire și nici nu ne spuneți de ce.
‎Vrem ca membrii din Eden să se simtă bine.
‎Inclusiv tu.
‎Nu vă datorez nimic.
‎N-am ales să fiu închisă aici.
‎Și Judith?
‎Voia doar ‎să călătorească cu prietena ei, nu?
‎Dar era o problemă.
‎Ai citit bine contractul?
‎Brenda, mai știi ce scria acolo?
‎Că nu ai voie să aduci pe nimeni.
‎- De ce faceți asta? ‎- Vino.
‎Vino!
‎Chiar și așa, ‎ai decis s-o aduci pe Judith cu tine.
‎- N-ați respectat contractul. ‎- Nu.
‎- A vrut să vină. ‎- Nu minți.
‎Zoa, nu minți.
‎Știați că ați încălcat contractul.
‎Și tu ce ai spus?
‎Nu mai știu.
‎- Nu ești invitată. ‎- Ce?
‎Ba sunt. Mai încearcă. ‎Alea nu merg niciodată.
‎Treci în spate, te rog.
‎- Următorul. ‎- Nu merg fără ea.
‎Acum, Judith putea fi acasă.
‎Sau la vreo petrecere.
‎Sau învăța pentru un examen.
‎Dar unde e Judith acum?
‎Spune-o.
‎E moartă.
‎Știu că e greu.
‎Dar a cui e vina
‎că Judith a venit pe insula asta?
‎A mea.
‎E vina mea.
‎Am vrut să plec de acasă.
‎Să uit de toate.
‎Și i-am spus.
‎Aș vrea să nu fi venit.
‎Unde ai auzit cuvântul „verigă”?
‎De la Aldo.
‎L-a auzit la cineva.
‎Brenda.
‎Îmi pare rău.
‎Sincer. Îmi pare rău.
‎Ai dreptate.
‎Merit să mă pedepsești.
‎O să-mi dau silința.
‎Pot…
‎să învăț să apreciez locul ăsta și…
‎Am nevoie de o șansă, atât.
‎Chestia e ‎că ți-am dat deja prea multe șanse.
‎E greu de crezut ‎că vei reuși de data asta, Zoa.
‎O să vă dovedesc.
‎Vreau
‎să locuiesc în Eden.
‎Vreau să fiu o fiică bună pentru voi.
‎Nu mă vei mai dezamăgi.
‎Nu-i așa?
‎Zoa! Ești bine? De ce te-au chemat?
‎- Ce ți-au făcut? ‎- Nimic.
‎Nimic?
‎Am fost foarte îngrijorat.
‎Ți-am zis să ai grijă.
‎E în ordine.
‎O să te scot de aici.
‎Îți promit.
‎Pe aici!
‎- Aici? ‎- Da.
‎Cum te tund?
‎Așa.
‎Așa vreau.
‎Ai avut dreptate, Zoa.
‎Nu ne putem încrede în nimeni.
‎Îți voi urma pașii ca să te găsesc ‎și să fim iar împreună.
‎Poate a arăta ca tine ‎nu e atât de oribil pe cât credeam.
‎Bun.
‎Să continuăm.
‎Mențineți intensitatea.
‎Cu acest exercițiu,
‎vom recupera energia
‎care părăsește sfera noastră de lumină.
‎Și astfel, ‎va reveni la corpul nostru fizic.
‎Ce naiba, m-ai speriat! Doare.
‎Ce faci? Fulgerul ți-a dat puteri magice?
‎Dar tu? Te-ai plictisit?
‎Trebuia să vii aici și să te iei de mine?
‎Nu și-o trage nimeni sub pătură?
‎Văd că nu ai nevoie de companie.
‎Nu, stai! Așteaptă, te rog.
‎Glumeam.
‎Te rog, Mayka. Scoate-mă de aici. ‎Mor de plictiseală.
‎Nu poți pleca.
‎Trebuie să te odihnești.
‎Haide. Toată lumea doarme.
‎Și tu poți umbla pe unde vrei.
‎Haide. Te rog!
‎Eu și Astrid avem ‎aceeași părere despre tine.
‎Te iubim.
‎Astrid nu dă doi bani pe mine.
‎Ai văzut cum m-a dat afară. ‎Nu vrea să fiu în preajma ta.
‎Voi dormiți acolo, noi dormim aici. ‎Așa a fost mereu.
‎Mă simt ca o proastă.
‎Credeam că sunt specială.
‎Pentru mine ești.
‎- Ca toți ceilalți. ‎- Ca toți ceilalți.
‎Minunat. Deci, niciunul dintre noi nu e.
‎Ca lucrurile să funcționeze, ‎trebuie să existe o ierarhie.
‎Ai văzut încheieturile celorlalți, nu?
‎Da, stelele.
‎Cei cu două stele sunt cei ‎în care avem încredere.
‎De exemplu.
‎Uite. Câte stele vezi?
‎Cum de ai atâtea?
‎Asta e întrebarea.
‎Depinde de persoană. ‎Ulises o va primi pe a treia.
‎A fost cu noi de la început.
‎Ne marcați după cât de folositori suntem?
‎Nu e o marcă. E o insignă.
‎E doar un tatuaj.
‎Camera de oaspeți e liberă.
‎O să reușesc
‎de una singură.
‎Mai devreme decât crezi.
‎Așa te vreau!
‎Au dat-o în bară.
‎Am făcut ce am putut cu Zoa. ‎Merit promovarea mai mult decât oricine.
‎Ordinul e clar.
‎- Dacă obții rezultate, vei primi steaua. ‎- Sigur.
‎Așa de ușor, nu?
‎Mi-ar plăcea să încerci tu, ‎dat fiind cât de șarmant ești.
‎Va trebui să te străduiești mai mult.
‎Cred că ai concurență.
‎Despre ce vorbeați?
‎- Nimic. ‎- Bine.
‎Știi ce au făcut cu trupul lui Judith?
‎N-ai găsit-o din întâmplare, nu?
‎Știai că au ucis-o.
‎Nimănui nu-i pasă de Judith.
‎E moartă.
‎Acceptă și gata.
‎Ia te uită!
‎Locuiești aici?
‎Nu e rău, nu?
‎Să dea naiba!
‎Iar eu împart un modul cu alți doi ratați!
‎- Ce-i cu lumina aia roșie? ‎- Nu te privește.
‎Bine, scuze.
‎Ești misterioasă.
‎Sau ce?
‎Ușurel!
‎Mă doare, fato!
‎Nu mă lăsa singur!
‎E mișto aici, la tine.
‎Unde e drona? Vreau să-o salut.
‎Fetițo!
‎Aici, fetițo!
‎Vino să-ți dau ceva bun!
‎Poftim. E un alt fel de calmant.
‎Se poate fără pulpă?
‎Glumesc. E super.
‎Deci…
‎Cum facem asta?
‎Unde o să dormi?
‎- Nu sunt obosită. ‎- Nici eu.
‎Dar nu încăpem amândoi în pat.
‎Crezi că te-am adus ‎ca să fac pe asistenta?
‎Nu?
‎Te-ai purtat ciudat toată ziua.
‎Ce e? Ce te preocupă?
‎Zoa.
‎E obsedată de ideea ‎că cei din Eden i-au ucis prietena.
‎E o idee absurdă, nu?
‎Alma, spune-mi că nu e adevărat.
‎Alma.
‎Ibón, încă ești nou aici. ‎Vei înțelege mai târziu.
‎- Lucrurile merg altfel aici. ‎- Altfel?
‎Cât să ucizi pe cineva?
‎Astrid și Erick știu ce e mai bine ‎pentru noi și Eden.
‎Ai încredere în ei.
‎Mâine, după ce se liniștesc apele, ‎vorbim cu Brenda.
‎Mi-a explicat totul foarte bine.
‎Trebuie să plec de aici.
‎- Și unde te duci? ‎- Acasă.
‎Nu poți.
‎- Ai semnat un contract. ‎- Și ce?
‎- Te rog… ‎- Lasă-mă!
‎David?
‎Gabi?
‎Nici să nu te gândești.
‎Subtitrarea: Brândușa Popa