SERIÁL NETFLIX
Tento projekt začal před 15 lety.
Začaly po nás jít velké ekonomické mocnosti.
Vyhrožovaly nám.
Ale naše mise už byla zahájena a nic nás nemohlo zastavit.
Klimatické změny již téměř dosáhly bodu, ze kterého není návratu.
A až se to stane, lidstvo se nedokáže zachránit před vyhynutím.
Ale my budeme připravení.
Astrid, chci ti poděkovat za posledních 15 let
a říct ti to, co ti říkám každé ráno.
„Spolu v ráji.“
SMRT ASTRID
O 12 HODIN DŘÍVE
- Claudie… - Nech mě.
Běž tam. Nedívej se na mě.
Včera jsem to nebyla já.
- Přeskočilo mi… - Co kdybys ho zabila?
Nejsi hrdina ani vrah.
Ty mě nenahlásíš?
Ne.
Proč?
Jmenoval se Fran.
Dva roky jsme se o sebe starali.
- Co se mu stalo? - Měl toho dost.
A…
Chtěl lidem pomoct, něco udělat.
- Bel ho dostala. - Bel?
Bel si myslí, že může vést povstání proti Astrid.
Je ochotná být tak hrozná jako ona.
Bel s tebou mluvila, že? Vybrala si tě jako svou novou hračku.
Drž se dál od ní i jejího povstání. Přežij.
Alespoň dokud nebudeme moct na dalším festivalu utéct.
- Bude další? - Sem tam je pořádají.
Musí přivézt nové lidi.
- Plánuješ utéct? - Jo. Zkusím se vyplížit na tu loď.
S Franem jsem se neodvážila, ale teď už nemám co ztratit.
Matka Příroda nám dala další šanci.
Chopme se jí.
Šťastné výročí, Ericku.
Gratuluji, Ericku.
Byla to nehoda, Néstore.
Víš, co dělá Charly, zatímco my řešíme ty sračky?
Paří jako o život.
Ty si máš svůj dům, manžílka a dítě.
- Ale já a máma žijeme s tím kreténem. - To neříkej.
Můžete toho nechat?
Jasně, mami. Jo.
MAMI, JEŠTĚ SE DOMŮ NEVRÁTÍM. MUSÍM PŘEMÝŠLET.
NEBOJ SE O MĚ.
UPOZORNĚNÍ CHARLY - PŘIJATÁ ZPRÁVA
OD: MÁMA NEMŮŽU UVĚŘIT, ŽE JSI DNES NEPŘIŠEL.
TOHLE JE POSLEDNÍ KAPKA. UŽ SE NEVRACEJ.
- Áfrico. Jak to jde? - Ahoj.
Chtěla jsem ti pogratulovat ke tvému výročí s Astrid.
- Jdete nám skvělým příkladem. - Tak jo. Co chceš?
Nebudete oslavovat?
- Nebude párty? - Teď se to nehodí.
Není to vhodná chvíle pro… Proč?
Protože jsem přemýšlela o tom, cos mi včera řekl.
O tom, jak můžu pomoct.
A došlo mi, že mám spoustu zkušeností s řízením velkých skupin followerů.
A?
No, ten váš styl, že si hrajete na bohy, není špatný,
ale lidi vás musí milovat.
- Myslíš, že nás nemilují? - Jo, obdivují vás, ale z dálky.
Když jsi celý život na oltáři,
někdo tě z něj jednou shodí.
- Co navrhuješ? - Abyste se jim přiblížili.
Víc jako kamarádi.
- Hrajte to na skromnost a zranitelnost. - To nezní špatně.
- Vážně? - Rozhodně.
Skvěle. Věř mi. O všechno se dnes postarám.
Ahoj.
Do háje, mý záda.
- Na. - Cos mi to včera udělala?
Potřebuješ svůj krunýř?
Jo, prosím. Pomoz mi.
Ruce vzhůru.
Včera to bylo dobrý, co?
Aspoň mně se to líbilo.
Mně taky.
Hej. Víš, co je dneska za den?
Úterý? Nebo je sobota? Netuším.
Ne, hlupáčku.
Je to pro tebe významný den?
Zapomněl jsem, že mě všude sledujete.
Ale jo. Před 11 lety mi umřela moje sestřička.
Upřímnou soustrast.
Jo. Měl bych teď být se svou rodinou.
I když jim možná ani nechybím.
Určitě jim chybíš.
A co ty? kdy jsi sem přijela?
- Hezkej pokus. - Ne, fakt.
Ty o mně víš všechno, ale já netuším, kdo jsi.
Kdy tě sem pozvali?
Nepozvali mě.
Našla jsem je.
Přišla jsi sem dobrovolně?
Proč?
Pamatuješ si první věc, cos mi řekl, když jsi mě uviděl?
- Ptal jsem se tě na jméno. - Ne.
Ptal ses, jestli jsem Mayka dlouho.
Jo. To taky.
Takový byl můj život předtím. Každý den naštvaná na celý svět.
Kvůli jménu?
Jak dlouho jsi ty Charly?
Jaké je tvoje pravé jméno?
Co máš na občance?
Co máš mezi nohama?
Co když toho lituješ?
Určitě jsi Charly?
Přesvědč mě, že jsi Charly. Přesvědč mě, nebo ti jednu vrazím.
Není to jen jméno, víš?
Je to moje identita.
Důkaz, že existuju taková, jaká jsem.
Našla jsem tenhle ostrov.
Došlo mi, co tady staví.
Napsala jsem jim. Dohodli jsme se, že jim na pár dní pomůžu s technikou.
Víš, co mi řekla Astrid, když mě uviděla?
„Vítej,
Mayko.“
Ibóne! Hej!
- Nech mě. - Víš, že nesmíš opustit modul jedna.
Vaše pravidla a protokoly mi jsou u prdele, jasný?
- Pojď se mnou. - Nesahej na mě!
- Řekl jsem pojď. - Kam jdeme?
Už jsi mi taky nachystal loďku?
Mám dvě loďky. Co tím chceš říct?
- Vy hajzlové jste ji zabili. - O čem to mluvíš?
Hej.
Nepleť se do toho.
- Kdo ti o té lodi řekl? - Dost. Co to děláš?
Kámo, přestaň.
Ibóne, jdeme.
- Pojď. - Debile!
- Omluv ho. Je naštvanej. Nechtěl… - Zasranej fašoune!
Jdeme, Charly. Ty taky.
- Co to mělo být? - Povím ti to.
MÁMA
AKVÁRIUM
Mohl jsi spát ve svém pokoji.
V pohodě.
Byla tam spousta místa.
Gabi, nech toho.
- Co? - Mluvili jsme o tom včera.
Ty si to nepamatuješ?
Pokusila ses mě políbit před všemi mými kámoši.
Jo.
Nejsem zvyklá pít.
Přesně.
Pořád jsi děcko.
Hej, Davide.
Všechno, cos říkal o tom festivalu, se mi zdá až trochu moc divný.
Ani nemáš důkaz, žes tam byl, že ne?
Stačí ti jako důkaz tohle?
Na lodi je všem vzali, ale já svůj schoval.
Říkal jsi, že Zoe se rozsvítil?
Zou si vybrali.
Hej…
Můžu si ho nechat?
Ibóne, takhle nás už nesmí vidět. Žádný řev, stížnosti ani škaredý pohledy.
- A co máme asi tak dělat? - Přežít.
Dobře, takže jsou to vrazi,
ale mají to tady celkem pěkný.
Co je dneska k obědu?
Musí nás vidět jako součást rodiny.
Budeme pracovat a budeme nenápadní. Jako mravenci.
- Dokud nás nerozmáčknou. - Ne, dokud neutečeme.
Příští festival se skryjeme na lodi, která přiveze nové hosty.
- Nemůžeme odejít z tábora. Uvidí nás. - Kdo říká, že půjdeme po povrchu?
- Jeskyně. - Jo. Viděli jsme, že je ostrov dutý.
Najdeme si cestu k lodi. Do té doby nikomu nevěřte. Jen my.
- A držte se dál od Bel. - Proč?
Udělejte to. Musíme se držet našich spojek.
- Ibón s Almou. Já s Nicem. - Ne. To mně nemůžeš chtít.
Taky se mi to nelíbí, ale možná budou užiteční.
Charly, ty máš štěstí. Nemáš žádnou spojku.
Ibóne…
Včera jsem byl moc unavený, Almo,
a byl jsem zmatený,
ale neměl jsem s tebou tak mluvit.
Omlouvám se.
- Dobře. Chceš mi s tím pomoct? - Jasně.
Jo? Dobře.
Hele. Vezmi si tohle.
A jdeme na to.
Kde jsi byl předtím?
- Na procházce se Zoou. - Se Zoou?
Neříkala ti něco o Claudii?
- Ne. Proč? - Neviděl jsi je spolu?
Dneska ráno byly nejlepší kámošky.
Sdílejí spolu modul, že?
Jo, Ale Claudia…
Nepotřebuju tady tolik lidí. Mrkneš, jestli mají koně vodu?
Jasně.
Ibóne.
Byl jsi se Zoou? Říkala něco?
Ne, nic.
Aha.
Ahoj, Claudie.
Jak se máš?
Nemám čas. Co chceš?
Nic moc.
Jen mě zajímalo, o čem jste se včera se Zoou bavily.
Nebavily jsme se spolu.
Nemusíš mi lhát.
Jdi do prdele.
Myslela jsem, že ses poučila z Franových chyb.
Prosím?
Taky se nám pokusil lhát.
Já se řídila pravidly. Řekla jsem to Ulisovi. A on ho potrestal.
Potrestal, ty mrcho?
Kdybych mohla, udělala bych ti to samé.
Promiň, jestli jsem tě nějak urazila.
Jako hodnocení?
Jo, ale svátečnější.
Tentokrát budeme mluvit a oni budou poslouchat.
- To vymyslela África? - Vypadá to, že chce svou pozici.
Nemyslíš, že to je moc rychlé?
Chceme, aby se zlepšili, a pak jim to zakážeme, když to udělají?
- Tak co tady děláme? - Ty jí věříš?
- Jo. - Dobře. Tak je rozhodnuto.
Dobře. Skvěle.
- Astrid. - Ano?
- Máš chvilku? - Jasně.
Jde o Claudii.
Na. Díky.
- Ahoj. - Můžeš na chvíli za mnou?
Tohle je pro tebe.
Díky! Ahoj!
FOTKY ZDE
AKVÁRIUM
Vezmu si tohle.
Díky.
Gabi!
- Co tady děláš? - Je to tu obrovský.
- Chtěla jsem si to ještě prohlídnout. - Kde jsi to vzala?
- Nechtěla jsem si koupit lístek. - Nemáš jet do Barcelony?
Jo, ale můj autobus dnes odjíždí.
Proto jsem tady. Chtěla jsem se rozloučit.
Díky moc za všechno. Ahoj.
První chod je exotické ceviche.
Potom nás čekají chilaquiles. Gurmánské.
Menu na tento týden je dané. Odvíjí se od toho, co tu pěstujeme.
Nemůžeme to jen tak měnit.
No, zkus to.
Musí to vypadat jako výjimečná, jedinečná událost.
Je to párty pro Astrid a Ericka, takže je nech, aby se bavili s hosty.
Nesleduj je celý večer jako hlídací pes.
Hej! Kam dáváte to světlo? Kdo vám řekl, ať ho dáte tam?
Ulises.
Ulises? Ne, Ulises tu nerozhoduje.
Kolikrát ti to mám říkat? Chci všechnu pozornost sem.
Dejte to tam, prosím. Hned! Díky.
Zdá se, že tvoje poslání je být pěkně otravná.
Ne. Jestli s tím máš problém, běž za Erickem.
Páni. Taťka Erick. Uvidíme, jak dlouho ho budeš bavit.
- Mayko. - Tady je to video, cos chtěla, šéfko.
- Líbí se mi být tvoje šéfka. - Moc si na to nezvykej.
Erick to musí zkontrolovat.
Připoj to k obrazovkám. Nechci žádná překvapení.
Jasně.
Ulisi!
Ještě jsem s tebou neskončila.
Musíme probrat dezert, světla…
Hej, všichni běžte domů.
Co jsem zmeškal?
Jen 200 hovorů z Galaterry.
Nemůžeš najít svou hvězdnou klientku?
Řekl jsem jim, že je nezvěstná.
- Pozastavili její kampaně. - Poslali email s jejich návrhem.
Návrhem na co?
Přestaň brát moje telefony.
„Galaterra. Předmět, Afrilux řešení.“
„Ahoj, lidi. Jak to jde? Volali jsme, ale nedovolali jsme se.“
„Nikdo bychom nechtěli porušit smlouvu.“
„Nabízíme kampaň se zaměřením na Áfricu.“
„Tady je nabídka.“
„Legenda Afrilux.“
„S Galaterrou zapomenete na svět.“
Dej mi všechny fotky Afrilux, co máme.
- África tě zabije. - Podepsala smlouvu.
Ať se objeví a zastaví mě.
Mayko.
Takže o nic víc nešlo? Chtělas mě do toho zatáhnout?
- Cože? - Nejsi snad moje spojka?
Nejsem.
A co to bylo teda včera?
Co? Chtěla jsem si to s tebou rozdat. Nic víc.
Myslel jsem, že to je víc.
Hele, ráda s tebou trávím čas, ale máš pravdu, jsem jedna z nich.
Takže jestli je to ty, nebo Eden,
prohraješ.
Dobrý večer!
Dobrý večer, lidi!
Bravo!
To je dost malý potlesk.
Ale to nevadí.
Teď přivítejte mou partnerku, Astrid.
Pojď za mnou nahoru.
Prosím.
Jdeme!
Prosím.
No tak!
Běž.
Tento projekt začal před 15 lety.
A spíš než projekt to byl milostný příběh.
Na párty před 15 lety…
Hej! Ne! Jak se to tam dostalo? Safra.
No, zapomeňte na to.
Jak jsem říkal, uviděl jsem ji poprvé na párty před 15 lety.
Vůbec jsme se neznali. Přiletěl jsem do Evropy z Buenos Aires.
Věřte mi, kdybych na tu párty nešel, nikdo z nás by tu dneska nebyl.
Ale šel jsem. Něco nás k sobě přivedlo.
Říkejte tomu synchronismus nebo náhoda.
- Osud. - Láska!
Jak jsem ji uviděl, napadlo mě:
„S tou ženou chci strávit svůj život.“
A tehdy jsem uslyšel tuhle píseň
a od té doby jsme nerozluční.
- Tak to bylo? - Jo.
Ale k tomuto příběhu patří ještě někdo další,
Dr. Florián Bartos.
Zasvětil svůj život studiu klimatické změny.
A je to taky můj tchán.
Práce Dr. Bartose byla tak prorocká,
že všechno, před čím nás varoval, se přesně naplnilo.
Industrializované národy dělaly vše, co mohly, aby ho umlčely.
A uspěly.
Dr. Bartos zemřel při „tragické autonehodě“.
Zabili ho.
- Prozkoumal jsi ty jeskyně? - Zítra.
Jedna bude naší únikovou cestou.
…nejlepší univerzity. Studovali jsme spolu.
Já školou sotva prolezl, ale ona měla vždycky nejlepší známky.
Kdykoli jsme měli volný víkend, navrhl jsem…
Můžeme si promluvit?
Ona chtěla samozřejmě na Arktidu.
Vždycky tam zahnala nějakého japonského lovce velryb.
Pokračujeme v odkazu Dr. Bartose…
Odpustíš mi?
Co jsem řekl o Judith…
Nezasloužila sis to.
Žárlil jsem. Slyšel jsem, že jsi s někým a já mám konkurenci.
Konkurenci?
- Takže jsem jen trofej? - Ne, ale zvykl jsem si, že jsi moje…
Neříkej to. Nejsem nic tvého.
Aha.
Máš pravdu. Je lepší, když to nebudeme nijak označovat.
Nikoho dalšího nemám.
Určitě?
Jen jsme potřebovali domov pro naši rodinu
a jeden jsme našli.
A zase po nás začaly jít velké ekonomické mocnosti.
Vyhrožovaly nám.
Ale naše mise už byla zahájena…
Klimatické změny již téměř dosáhly bodu, ze kterého není návratu.
Až se to stane,
lidstvo se nedokáže zachránit před vyhynutím.
Ale my budeme připravení.
Astrid, chci ti poděkovat za posledních 15 let
a říct ti to, co ti říkám každé ráno.
„Spolu v ráji.“
SMRT ASTRID
- Co děláš? Co to do tebe vjelo? - Říkal jsi, že jí věříš!
- To neudělala África. Nedává to smysl. - Všechno to zorganizovala.
Viděl jsem ji. Byla v šoku tak jako my.
Nikdy nenecháváme lidi ze dna vystoupat nahoru tak rychle.
- Neměla jsem ji poslouchat. - Jsem její spojka, nebo ne?
Začíná mít moc velký vliv, Ericku. Hlavně na tebe.
- My jsme to nebyli. - Nebylo by to od vás poprvé.
Nemám důvod ti lhát. Jsi jedna z nás.
Nejsem jako ty.
Claudie.
Potřebujeme tě.
Zapomeň na to.
Ten, kdo to udělal, zaplatí.
Jak?
Je jen jediný způsob.
Svolej výbor.
Dobře.
Oficiálně tu není nikdo, kdo by uměl tak dobře hackovat.
Skvěle. Skrytý talent, který teprve objevíme.
Za jak dlouho je najdeme?
Nejspíš nikdy.
Někdo za to musí zaplatit, ať je vinen, nebo ne.
Planeta jde do háje. Budeme jediní přeživší.
Nemůžeme dovolit, aby někdo Nadaci Eden ohrozil.
Co navrhujete?
Jeden z kluků mě dneska naštval.
Může to být on?
Proč se mě ptáš?
Zajímá mě tvůj názor. Proto jsme se sešli.
Neměli bychom z Eloye udělat příklad.
To je můj názor.
Další návrhy?
Já jeden mám.
Vím, co si myslíš.
Zoa nepřijala smrt své kamarádky. Jenom to hraje.
- Přesně. - A já souhlasím.
Ale snaží se a já jí věřím.
Ale pokud tak rozhodne většina,
přijmu to.
Takže budeme hlasovat?
Obětovat Zou.
Pro…
Nebo proti?
Pro.
Proti.
Pro.
Proti.
Tři proti třem.
Saúle?
Spi dál.
Proti.
Tak koho?
- Pojď s námi. - Nic si neber.
Jdeme.
- Kam? - Kam ji berete?
- Do toho ti nic není. - Nepleť se do toho.
- Claudia je nevinná. - Pak se nemá čeho bát.
Tady jste zabili Frana?
Tady cesta začíná.
Kdo si pohrál s tím videem?
To já.
- Lžeš. - Byla jsem to já.
Z celého srdce Astrid nenávidím.
Nenávist má vysokou cenu.
NEPŘEČTENÁ ZPRÁVA
TADY JE TO, COS PO MNĚ CHTĚLA: SEZNAM POHŘEŠOVANÝCH Z 11. KVĚTNA
STÁHNOUT
ZOA REY GÓMEZ-FAJARDOVÁ
Překlad titulků: Gabriela Vašíčková