EN NETFLIX-SERIE
Det er 15 år siden dette prosjektet startet.
De store økonomiske kreftene begynte å komme etter oss. De truet oss.
Men oppdraget vårt var allerede i gang, og ingenting kunne stoppe oss.
Vi spår at klimaet nesten har nådd point of no return.
Når vi gjør det, vil ikke menneskeheten kunne redde seg selv fra utryddelse.
Vi, derimot, vil være klare.
Astrid, jeg vil bare takke deg for de siste 15 åra
og si det jeg sier hver morgen når vi våkner:
"Sammen i paradis."
DØD OVER ASTRID
12 TIMER TIDLIGERE
-Claudia… -Ikke.
Stå der. Ikke se på meg.
Jeg var ikke meg selv i går kveld.
-Jeg bare… -Hva om du hadde drept Nico?
Du er ingen helt eller morder.
Skal du anmelde meg?
Nei.
Hvorfor ikke?
C + F
Han het Fran.
I to år tok vi vare på hverandre.
-Hva skjedde med han? -Han ble lei.
Og
han ville hjelpe folk, gjøre noe.
-Bel overtalte han. -Bel?
Bel tror hun kan lede et opprør mot Astrid.
Selv om hun må bli like sprø som henne.
Bel har vel snakket med deg? Hun har valgt deg som sitt nye leketøy.
Hold deg unna henne og hennes opprør. Overlev.
Iallfall til vi kan rømme på neste festival.
-Enda en festival? -De har dem med jevne mellomrom.
De må ta inn nye folk.
-Skal du rømme? -Ja. Jeg skal prøve å snike meg om bord.
Med Fran våget jeg aldri, men nå har jeg ingenting å tape.
Moder jord ga oss en ny sjanse.
La oss utnytte den.
Gratulerer med dagen, Erick.
Gratulerer, Erick.
Det var en ulykke, Néstor.
Hva driver Charly med mens vi sliter her?
Han fester sikkert hardt.
Du har huset ditt, mannen din, ungen din.
-Men mamma og jeg lever med den lorten. -Ikke begynn.
Kan dere gi dere?
Ja visst, mamma.
JEG KOMMER IKKE HJEM ENNÅ. JEG MÅ TENKE.
IKKE VÆR UROLIG.
VARSEL CHARLY - MELDING MOTTATT
FRA MAMMA: TENK AT DU IKKE KOM I DAG.
DETTE VAR DRÅPEN. IKKE KOM TILBAKE.
-África. Hva skjer? -Hei.
Jeg ville gratulere deg, og Astrid, med jubileet.
-Dere er så gode eksempler for oss andre. -Greit. Hva vil du?
Skal dere ikke feire dagen?
-Ha en fest? -Det er ikke rett tid.
Det passer ikke… Hvorfor?
Fordi jeg har tenkt på det du sa i går kveld.
Om hvordan jeg kan bidra.
Jeg innså at jeg har mye erfaring med å styre store grupper av følgere.
Og så?
Så… Disse gudene fra Olympen-greiene funker bra for dere, men
dere må få dem til å elske dere.
-Tror du ikke de allerede gjør det? -Jo, de beundrer dere, men på avstand.
Hvis du er oppe på en pidestall hele livet,
vil noen komme og slå deg av.
-Hva foreslår du? -Få dem til å føle seg nærmere dere.
Mer som venner.
-Vis deres ydmyke, sårbare side. -Jeg liker det jeg hører.
-Gjør du det? -Absolutt.
Flott. Stol på meg. Jeg tar meg av alt i kveld.
Hei.
Helvete, ryggen min.
-Her. -Hva gjorde du med meg?
Trenger du støtten?
Ja, takk. Hjelp meg.
Opp med armene.
I går var bra, ikke sant?
Jeg mener, jeg likte det.
Samme her.
Hei. Vet du hvilken dag det er i dag?
Tirsdag? Eller er det lørdag? Jeg er ikke sikker.
Nei, dumming.
Det er vel en viktig dag for deg?
Jeg glemmer at du vet alt jeg gjør.
Men, ja. Lillesøstera mi døde for 11 år siden i dag.
Jeg beklager.
Ja. Jeg burde være hos familien min nå.
Selv om de kanskje ikke savner meg.
Det gjør de sikkert.
Og hva med deg? Når kom du til denne øya?
-Godt forsøk. -Nei, seriøst.
Du vet alt om meg, men jeg aner ikke hvem du er.
Når ble du invitert?
Jeg ble ikke det.
Jeg fant dem.
Kom du hit alene?
Hvorfor det?
Husker du det første du sa til meg da du så meg?
-Jeg spurte hva du het. -Nei.
Du spurte om jeg hadde vært Mayka lenge.
Vel, ja. Det også.
Det var livet mitt før. Sint på verden, hver dag.
Over et navn?
Hvor lenge har du vært Charly?
Hva heter du egentlig?
Hva står på ID-en din?
Hva er mellom beina dine?
Hva om du angrer?
Er du sikker på at du er Charly?
Overbevis meg om at du er Charly. Ellers knuser jeg ansiktet ditt.
Det er jo ikke bare et navn.
Det er min identitet.
Bevis på at jeg eksisterer som jeg er.
Jeg fant denne øya.
Jeg forsto hva de bygde.
Jeg skrev til dem. Jeg skulle hjelpe dem med teknologien i noen dager.
Vet du hva det første Astrid sa til meg var?
"Velkommen, Mayka."
Ibón! Hei!
-La meg være. -Du får ikke forlate modul én.
Jeg driter i protokollene og reglene deres.
-Bli med meg. -Ikke rør meg!
-Jeg sa kom. -Hvor skal vi?
Har du båten klar for meg også?
Jeg har to båter. Hva faen sier du?
-Dere drittsekker drepte henne. -Hva sier du?
Hei.
Hold deg unna dette.
-Hvem fortalte deg om båten? -Stopp. Hva gjør du?
Det er nok.
Ibón, kom igjen.
-Kom igjen. -Rasshøl!
-Unnskyld han. Han er på tuppa… -Jævla fascist!
Kom igjen, Charly. Du også.
-Hva handlet det om? -Jeg skal si det.
MAMMA
AKVARIUM
-Du kunne sovet på rommet ditt. -Ingen fare.
Det var masse plass.
Gabi, slutt.
-Hæ? -Vi snakket om dette i går kveld.
Husker du det ikke engang?
Du prøvde å kysse meg foran vennene mine.
Ja.
Jeg er ikke vant til å drikke.
Nemlig.
Du er fortsatt et barn.
Du, David.
Alt du sa om den festivalen virker for rart til å være sant.
Du har vel ikke noe bevis på at du var der?
Er dette nok bevis?
På båten tilbake tok de alles, men jeg gjemte min.
Sa du at Zoas lyste opp?
Zoa ble valgt ut.
Du…
Kan jeg beholde det?
De kan ikke se oss sånn igjen. Ingen skriking, klaging eller skitne blikk.
-Hva vil du vi skal gjøre? -For å overleve.
Ok, så de er mordere,
men de har et ganske stilig opplegg her. Hva er det til lunsj i dag?
De må se oss som en del av familien. Vi jobber og holder hodet lavt. Som maur.
-Til de tråkker på oss. -Nei, til vi rømmer.
Neste festival gjemmer vi oss på båten som tar med gjester.
-Vi kan ikke forlate leiren. De ser alt. -Hvem sier at vi må gå på bakken?
-Grottene. -Ja. Vi har alle sett at øya er hul inni.
Vi finner en rute til båten. Frem til da, ikke stol på noen. Bare oss tre.
-Og hold dere unna Bel. -Fordi?
Gjør det. Vi fortsetter med lenkene våre.
-Ibón med Alma. Jeg med Nico. -Du faens kødder.
Jeg liker det ikke heller, men de kan være til nytte.
Charly, du er heldig. Du har ingen lenke.
Ibón…
Jeg var veldig sliten i går, Alma,
og jeg var forvirret, men jeg burde ikke ha snakket sånn til deg.
Unnskyld.
-Ok. Vil du hjelpe meg med dette? -Ja visst.
Ja? Ok.
Her, ta denne.
Alt klart.
Og hvor har du vært?
-Gikk en tur med Zoa. -Zoa?
Sa hun noe om Claudia?
-Nei. Hvordan det? -Har du ikke sett dem?
De var jo bestiser i morges.
De deler jo modul, ikke sant?
Ja, men Claudia…
Jeg trenger ikke så mange her. Kan du sjekke hestenes vann?
Ja visst.
Ibón.
Var du med Zoa? Sa hun noe?
Nei, ingenting.
Jeg skjønner.
Hei, Claudia.
Står til?
Opptatt. Hva er det du vil?
Ingenting egentlig. Bare nysgjerrig på hva du og Zoa snakket om i går.
Jeg snakket ikke med henne.
-Du trenger ikke lyve. -Kan du bare stikke til helvete?
Trodde du hadde lært av Frans feil.
Unnskyld meg?
Han prøvde å lyve til oss også.
Jeg fulgte reglene. Sa fra til Ulises. Han sørget for sanksjon.
Sanksjon, di jævla hurpe?
Om jeg kunne, hadde jeg gjort det samme med deg.
Beklager om jeg fornærmet deg.
Som en evaluering?
Ja, men festligere.
Denne gangen snakker vi, og de lytter.
-Kom África på dette? -Hun prøver visst å jobbe seg opp.
Du syns ikke det er for raskt?
Vi ber dem forbedre seg, og så avviser vi dem når de gjør det?
-Hva gjør vi her da? -Stoler du på henne?
-Ja. -Ok. Da er det avgjort.
Ok. Bra. Flott.
-Astrid. -Ja?
-Kan vi snakke litt? -Ja visst.
Det er om Claudia.
MIN METAMORFOSE OG JEG
Her. Takk.
-Hei. -Kan du bli med meg litt?
Dette er til deg.
Takk! Ha det!
HENT BILDET HER
AKVARIUM
Jeg tar denne.
Takk.
Gabi!
-Hva gjør du her? -Dette stedet er enormt.
-Jeg ville ha mer tid til å se det. -Hvor fikk du dette fra?
-Jeg ville ikke kjøpe billett. -Skulle du ikke til Barcelona?
Jo, men bussen min går i kveld.
Det er også derfor jeg er her. Jeg ville ta skikkelig farvel.
Tusen takk for alt. Ha det.
Første rett, eksotisk ceviche.
Deretter chilaquiles, men gourmet.
Denne ukens meny er allerede klar. Vi spiser det vi dyrker her.
Vi kan ikke improvisere.
Vel, prøv.
Det må se ut som en spesiell, unik begivenhet.
Husk at det er Astrid og Ericks fest, så la dem blande seg med gjestene.
Ikke følg etter dem som en hund hele kvelden, takk.
Hei! Hvor skal prosjektøren? Hvem sa at den skal stå der?
Ulises.
Ulises har ikke noe han skulle ha sagt her.
Hvor mange ganger må jeg si det? Jeg vil ha fokuset her.
Flytt den dit. Fort! Takk.
Kallet ditt er visst å være en plage.
Nei. Hvis du har problem med meg, snakk med Erick.
Jøss. Pappa Erick. La oss se hvor fort han blir lei av deg.
-Mayka. -Her er videoen du ba om, sjef.
-Jeg liker å være sjefen din. -Ikke bli vant til det.
Erick må sjekke det.
Koble det til skjermen. Jeg vil ikke ha noen overraskelser.
Forstått.
Ulises!
Jeg er ikke ferdig med deg.
Vi må gå gjennom desserten, lysene…
Hei, alle sammen, kom dere hjem.
-Har jeg gått glipp av noe? -Bare 200 telefoner fra Galaterra.
-Er stjerneklienten din fortsatt borte? -Jeg har sagt at vi ikke vet noe.
-De har suspendert kampanjene hennes. -De har sendt e-post med forslag.
Forslag til hva?
Slutt å besvare mine samtaler.
"Galaterra. Emne: Afrilux-løsning.
Hei, folkens. Står til? Vi har ringt, men får ikke tak i dere.
Vi vil helst unngå å bryte kontrakten.
Vi foreslår en kampanje med África i sentrum
med slagordet: Afrilux, legenden.
Glem verden med Galaterra."
Gi meg alle bildene vi har av Afrilux.
-África dreper deg. -Hun har signert kontrakt.
Hun kan prøve å stoppe meg.
Mayka.
Så alt var bare et triks for å fange meg?
-Unnskyld? -Er du ikke lenka mi?
Det er jeg ikke.
Og hele greia i går kveld?
Hvilken greie? Jeg ville knulle deg. Det er alt.
Jeg trodde det betydde mer.
Jeg liker å tilbringe tid med deg, men du har rett, jeg er en av dem.
Så hvis det står mellom deg og Eden,
kommer du til å tape.
God kveld, alle sammen!
Bravo!
Temmelig laber applaus.
Men det er greit.
Dere kan gi en enda varmere velkomst til min partner, Astrid.
Kom opp hit, takk.
Vær så snill.
Kom igjen!
Vær så snill.
Kom igjen!
Kom nå.
Det er 15 år siden dette prosjektet startet.
Mer enn et prosjekt, er det en kjærlighetshistorie.
For 15 år siden, på en fest…
Å, hei! Nei! Hvordan kom det med? Så frekt.
Bare glem det.
Som jeg sa, så jeg henne først på en fest for 15 år siden.
Helt fremmede. Jeg kom til Europa fra Buenos Aires.
Tro meg, om jeg ikke hadde dratt på festen, ville ingen av oss vært her.
Men jeg dro. Noe brakte oss sammen.
Kall det synkronitet eller sammentreff.
-Skjebnen. -Kjærlighet!
Det øyeblikket jeg så henne, tenkte jeg:
"Jeg vil tilbringe livet mitt med henne."
Det var da jeg hørte denne sangen,
og vi har aldri forlatt hverandres side siden.
-Var det sånn det skjedde? -Ja.
Det er noen andre som er veldig viktig i denne historien,
nemlig dr. Florián Bartos.
Han viet livet sitt til å studere klimaendringer.
Og han var min svigerfar.
Dr. Bartos sitt verk var så profetisk
at alt han advarte om, skjedde slik han forutså.
Industrielle nasjoner gjorde alt de kunne for å tie han.
Og lyktes.
Dr. Bartos døde i en "tragisk bilulykke".
De drepte han.
-Har du utforsket hulene? -I morgen.
Jeg skal finne en rømningsvei.
…beste universitetene. Vi studerte sammen.
Mens jeg så vidt besto, fikk hun bare A-er. Hver gang.
De gangene vi hadde fri, foreslo jeg…
Kan vi snakke?
Hun ville velge Arktis.
Hun hadde alltid en japansk hvaljeger å slåss mot.
Etter arven til dr. Bartos…
Kan du tilgi meg?
Det jeg sa om Judith…
Du fortjener ikke den behandlingen.
Jeg var sjalu. Jeg hørte at jeg hadde konkurranse.
Konkurranse?
-Så hva er jeg, trofeet? -Nei. Jeg ble vant til at du var min…
Ikke si det. Jeg er ikke din noe.
Jeg skjønner.
Du har rett. Det er best vi ikke setter navn på dette.,
Det er ingen andre.
Er du sikker?
Vi trengte bare et hjem til familien vår,
og vi fant et.
Igjen begynte de store økonomiske kreftene å komme etter oss.
De truet oss.
Men oppdraget vårt var allerede i gang…
Vi spår at klimaet nesten har nådd point of no return.
Når vi gjør det,
vil ikke menneskeheten kunne redde seg selv fra utryddelse.
Vi, derimot, vil være klare.
Astrid, jeg vil bare takke deg for de siste 15 åra
og si det jeg sier hver morgen når vi våkner:
"Sammen i paradis."
DØD OVER ASTRID
-Hva er det? Hvorfor reagerer du slik? -Du sa at du stolte på henne!
-Det var ikke África. Det gir ikke mening. -Hun organiserte alt.
Jeg så henne. Hun var like sjokkert som oss.
Vi har aldri latt folk fra laveste nivå vokse så fort.
-Du burde ikke ha hørt på henne. -Jeg er lenka hennes, ikke sant?
Hun får for mye makt, Erick. Spesielt over deg.
-Vi var ikke involverte. -Du har gjort dette før.
Jeg har ingen grunn til å lyve. Du er en av oss.
Jeg er ikke som dere.
Claudia.
Vi trenger deg.
Glem det.
Den ansvarlige skal få betale.
Hvordan?
Den eneste måten de kan betale på.
Samle komiteen.
Ok.
På papiret vet ingen her nok til å hacke sånn.
Flott. Et skjult talent som vil bli oppdaget.
Hvor lang tid tar det?
Vi får kanskje aldri vite det.
Noen må betale, skyldig eller ei.
Planeten brenner. Vi blir de eneste som overlever.
Vi kan ikke la noen sette Eden-stiftelsen i fare.
Forslag?
Det var en som gjorde opprør i morges.
Er det greit for deg?
Hvorfor spør du meg?
Jeg er interessert i din mening. Det er derfor vi møtes.
Jeg syns ikke Eloy er riktig eksempel.
Det er min mening.
Andre forslag?
Jeg har et.
Jeg vet hva du tror. Zoa har ikke akseptert vennens død. Det er en front.
-Akkurat. -Og jeg er enig.
Men hun prøver, og jeg har forhåpninger til henne.
Men hvis det er det flertallet velger, aksepterer jeg det.
Skal vi stemme over det?
Ofre Zoa.
For
eller imot?
For.
Mot.
For.
Mot.
Tre mot tre.
Saúl?
Sov videre.
Mot.
Så hvem?
-Bli med. -Ikke ta med noe.
Kom an.
-Hvor? -Hvor tar dere henne?
-Det har ikke du noe med. -Hold deg unna.
-Hun er uskyldig. -Da har hun ingenting å bekymre seg for.
Er det her dere drepte Fran?
Reisen begynner her.
Hvem manipulerte videoen?
Det var meg.
-Løgner. -Det var meg.
Jeg hater Astrid av hele mitt hjerte.
Hat har en høy pris.
ÉN ULEST MELDING
HER ER DE SAVNEDE PERSONENE DU BA OM FRA 11. MAI:
LAST NED
Tekst: Anniken Einan