A NETFLIX SAJÁT GYÁRTÁSÚ DOKUMENTUMFILM-SOROZATA
A Föld milliónyi fajnak ad otthont.
De vajon létezik élet... máshol is?
A csillagászok több ezer bolygót fedeztek fel
a naprendszerünkön kívül.
Úgy vélik, több billió van még.
Ha közülük akár csak némelyiken is létezik élet,
az azt jelenti, hogy az univerzum... maga is él.
Minden élőlénynek ugyanarra van szüksége:
táplálékra...
szaporodásra...
és fejlődésre.
A Föld természeti törvényeit
az univerzum egészére vetítve...
elképzelhető,
mik is élhetnek...
egy-egy idegen világban.
Az általunk ismert legtöbb bolygón olyan pokoliak a körülmények,
hogy lehetetlennek tűnik, hogy bármi is megéljen rajtuk.
De elképesztő, hogy az élet milyen helyeken képes megvetni a lábát.
Amióta az eszemet tudom, anyám mindig azt mondta, űrlény vagyok.
Mert a gondolataim már a kezdetektől a világűr körül forogtak.
Mindig is arra vágytam, hogy felderítsem az univerzumot.
DANAKIL-MÉLYFÖLD ETIÓPIA
Istenem!
ASZTROBIOLÓGUS
Ez a legelképesztőbb hely, amit valaha láttam.
Ilyennek képzelem az idegen bolygókat.
Hihetetlen!
Hát igen.
A helyiek a Danakil-mélyföldet a pokol kapujaként emlegetik.
A vulkanikus terület 120 méterrel a tengerszint alatt található.
Ez a Föld legforróbb helye.
79 Celsius-fokos. 82.
Ez itt 87 foknál megállt.
Ha itt jelen van az élet,
akkor az univerzum bármely világán jelen lehet.
Más bolygókon is szerepet játszik a kémia. Vajon hasonló a miénkhez?
Nem tudjuk, de a kémia segíti az életben maradást.
És az ottani kémiának korlátai is vannak.
Mert ugye minden életforma sejtekből áll.
Az ezekben található biomolekulák
lehetővé teszik a sejtek életét, működését.
Ez a gépezet teremti meg azt a kémiát, ami fenntartja az életet.
És nagyon szeretnénk megérteni a gépezet működését,
meg azt, hogy mitől romolhat el.
Nemrég még azt hitték, hogy a Danakil- mélyföld túl szélsőséges az élet számára.
De az asztrobiológusok ezen a helyen egyszerű, egysejtű mikrobákat keresnek,
melyeket extremofileknek hívunk.
A mikrobák szabad szemmel nem láthatók,
így nem egyszerűen mintát veszünk, mint egy tóból,
hogy nyüzsgő életet lássunk a mikroszkóp alatt.
Az extremofilek jelenlétét egyetlen módon lehet kimutatni.
A DNS-ük nyomait kell megtalálni...
egy hordozható, genetikus szekvenáló segítségével.
Ez egy nagyon apró eszköz, és igen érzékeny a hőmérsékletre,
most pedig a Föld egyik legforróbb pontján vagyunk.
Úgyhogy van is nálam egy hűtőakku,
ami hűvösen tartja. Már működnek is a csatornák.
És megy is a...
megy a szekvenálás.
Tényleg szekvenálunk.
Található benne DNS.
Kitűnő!
A DNS-szekvenálás bizonyítja,
hogy az extremofilek képesek megélni a Danakil savas vizében.
Ezek itt a mikrobák bámulatra méltó szuperhősei.
Egyre többet értünk meg a különböző stratégiákból és mechanizmusokból,
amelyek révén megélnek az ehhez hasonló környezetben.
Az itt talált élet izgalmas lehetőségeket tár elénk.
De egyes életformák elég szívósak ahhoz, hogy bárhol életben maradjanak,
még az űr legmélyebb bugyraiban is.
Egy vöröstörpe-csillag.
Galaxisunk leggyakoribb csillagtípusa.
Képzeljünk el egy bolygót
egy olyan közeli pályán, hogy forgását a csillag gravitációja gátolja!
Ezáltal mindig ugyanaz az oldala fordul a napja felé.
Ez itt a Janus.
Hogyan alkalmazkodna az élet egy ilyen szélsőséges világban?
A bolygó egyik felén mindig nappal van
és perzselő sivatag.
A másik felén örök éjszaka honol.
Egy fagyos árnyékvilág.
A kettő közé ékelődik be az örökös alkony vékony sávja.
Jeges olvadékvíz folyik a fagyos oldalról,
kanyonokat vájva a táj felszínébe.
Még itt, a bolygó legbarátságosabb részén is
elenyésző a vegetáció.
De a kanyonok mélyén
rendkívüli, öt lábon járó teremtmények élnek...
a pentapodok.
Nem nagyobbak egy macskánál.
Ezek a Janus domináns élőlényei.
Képesek minden körülményhez alkalmazkodni.
A fagyos oldalon
zömökek és szőrösek.
A forró oldalon fényesek, szikárak és ijedősek.
A pentapodok a túlélés érdekében...
bármihez képesek alkalmazkodni.
A Földön minden állat idomul a környezetéhez.
De egyesek jobban alkalmazkodnak másoknál.
ARIMA-VÖLGY TRINIDAD
Ez az ösvény, amibe belebotlottam,
egy gyönyörűen karbantartott csapás.
Azt gondolnánk, hogy egy nagyobb állat vagy ember alkotta.
Valójában hangyák műve.
Pontosabban levélvágó hangyáké.
Minden csendesnek tűnik,
de ha éjjel visszajövünk, ez egy hangyaszupersztrádává válik,
a hangyaboly irányába tartó, leveleket szállító forgalommal.
Hűha!
Oda nézzenek!
Ez itt a hangyaboly.
Jól látható a kolónia szíve. Sok minden folyik itt éppen.
Egyébként a levélvágó hangyák kasztokba sorolhatók.
Vannak a katonák,
a különböző dolgozók,
meg ugye a királynő.
Egyedül a királynő rak tojásokat, és belőle csak egy van.
Nélküle ebből semmi nem létezne.
Egy hangyakolónia léte a munkamegosztáson múlik.
A különböző kasztoknak különböző a munkája,
és a hangyák formája és mérete igen eltérő lehet.
Most fogtam egy katonát,
meg egy igen apró dolgozót.
Nem a kolónia legkisebb dolgozója,
de elég közel áll hozzá.
A katonát meg alig bírom tartani.
Nagyon nehéz. Érzem az erejét.
Érzem, ahogy szabadulni próbál. A csáprágói szélesre tárva.
De hihetetlen köztük a különbség,
főleg, ha belegondolok, hogy ugyanolyan lárvaként kezdték.
A kolónia összes hangyája közeli rokonságban áll egymással.
Szinte megegyezik a génállományuk.
De ahogy felnőnek,
egyes gének aktivizálódnak, mások pedig kikapcsolnak,
attól függően, hogy mivel etetik őket.
Bármelyikükből lehet munkás, gyűjtögető vagy katona.
A képességet, hogy adott alapanyagból különböző alakok és formák jönnek létre,
polifénizmusnak nevezzük.
A „poli” jelentése sok, a „fénizmus” pedig alakot jelent.
A pók pontosan azt tette, amit én egész éjjel próbáltam elkerülni.
Pontosan a levélvágók ösvényére sétált be.
És számára ez nem túl szerencsés.
Most jól megfigyelhető a katonák és csáprágóik ereje.
Ha valami megzavarja a kolóniát,
az ő dolguk odaszaladni és lerohanni. Most pont ezt tették.
Hűha!
Na jó, már meg is támadtak.
Ez fájni fog.
Rám vadásznak.
Minden élőlénynek, amely képes változni, és hamar reagálni
a környezete változásaira, ahogy a hangyák is,
óriási előnye van nem csak a túlélésre, hanem dominánssá válni a saját világában.
HŐMÉRSÉKLETTARTOMÁNY
A Januson
a pentapodok a polifénizmus mesterei.
Akárcsak a hangyák, képesek különböző formájúvá kifejlődni.
De mindannyian ugyanott kezdik az életüket.
Az alkonyzónában.
Két felnőtt példány készen áll a szaporodásra.
Mindketten egyszerre hímek és nőstények is:
hermafroditák.
Mindkettő képes utódokat világra hozni,
ezzel megduplázva a siker esélyét.
Párzás után az egyik pentapod elhagyja a biztonságot nyújtó kanyont.
Felmászik a magasba...
ívásra készen.
A csúcson állandó a szél a bolygó fagyos és forró oldala között.
De a szél lehetőséget kínál a lárváik szétszórására.
Ily módon gyarmatosíthatják a bolygót.
A forró oldalon kevés a víz.
Kizárólag árnyékos helyeken csapódik le.
Ha nincs élelem, a pentapodok továbbmennek.
Öt lábukkal bármilyen irányban képesek haladni.
És tíz szemük révén
nem sok minden kerüli el a figyelmüket.
Ha élelemre bukkannak,
csápjaikkal túrják ki azt.
Minden lehetőségből a legtöbbet kell kihozniuk.
A TŰZ VÖLGYE EGYESÜLT ÁLLAMOK, NEVADA ÁLLAM
Az élet minden sivatagban megpróbáltatás.
Csak az erősek élik túl.
És a természetben
semmi sem szívósabb...
egy skorpiónál.
- Van valami? - Nem úgy tűnik.
Az első gyermekkori emlékem a skorpióról,
tízéves koromból származik, amikor is megláttam egy nagy példányt.
Anyámért kiáltottam.
A segítségemre sietett,
azt kérdezte: „Mi történt?”
Én meg a skorpióra mutattam a mennyezeten, és azt mondtam: „Meg fog enni.”
Erre anyám: „Ugyan már, nyugi! Ez csak egy skorpió.”
Aztán édes mexikói anyához méltón
levette a szandálját, és agyoncsapta a kis rohadékot.
Carlos Santibanez-Lopez azóta a skorpiók szakértőjévé vált,
szakterülete a skorpióméreg tanulmányozása.
Éjjel portyázok, és UV-fényt használok,
mert annak hatására a skorpiók világítanak a sötétben.
Különleges fehérje található a páncéljukban.
Oké, nézzük meg ezt itt!
Ezt nézd!
Jó sok van belőlük.
Igen, ez remek.
A skorpiók 400 millió év alatt alig változtak.
Tökéletesen alkalmazkodtak a sivatagi élethez.
A skorpiók anyagcseréje igen lassú.
Hosszú időt képesek élelem és víz nélkül kibírni.
Ismerjük olyan fajtáikat, melyek egy évig is elélnek
mindenféle élelem nélkül.
És pont elég energiájuk van ahhoz, hogy fenntartsák
az életben maradáshoz szükséges életfunkcióikat.
Biztosra kell menniük, hogy a következő alkalommal elkapják...
a zsákmányt.
A skorpiók a vadászathoz különféle fegyvereket fejlesztettek ki,
melyekből a legfontosabb...
a méreg.
A tanulmányozáshoz a skorpiómérget
Carlosnak a farokban található mirigyekből kell kinyernie.
A méreg egy erős koktél ásványi anyagokkal, sókkal
és több száz fehérjével, amelyek különböző célokat szolgálnak.
Próbáld meg minél gyorsabban!
Elektromossággal stimuláljuk az izmokat.
Csak nagyon kicsi mennyiséget tudunk levenni,
egy apró kis cseppecskét.
De ez a csepp olyan értékes, hogy nem akarjuk elveszíteni.
Masszírozd meg szépen!
Jó. Egy apró cseppecske.
Oké, rendben.
Ez bejött. Megvan a méreg.
Ott van, de csak egy icipici cseppecske.
- Valóban. - Látod?
- Igen. - Mint egy vízcsepp.
A méreg igen hatékony fegyver.
A hüllők, a rovarok és a halak is alkalmazzák.
Egymástól teljesen függetlenül legalább harminc esetben fejlődött ki.
Minél többször jelenik meg a méreghez hasonló jellemző a Földön,
annál valószínűbb, hogy más bolygókon is előfordul.
A Janus forró féltekéjén
a pentapodok is a mérgükkel vadásznak.
De egyedül vadászni kockázatos.
Még egy méreggel gyilkoló ragadozó is tehetetlen
egy ekkora sereggel szemben.
A bolygó hideg féltekéje legalább ugyanannyira könyörtelen.
Örök sötétségben élve, a nap energiája nélkül
hogy lehet képes bármi a túlélésre?
A Földön szinte minden élet a napfénytől függ.
A növények a napenergiát táplálékká alakítják,
amely különböző életformákat táplál.
De léteznek olyan rendkívüli helyek is a Földön,
ahol az élet fény nélkül fejlődött ki.
VILLA LUZ-BARLANG MEXIKÓ
Amikor egy ilyen barlangba készülök, egyet biztosan tudok.
Az ott egy idegen környezet.
- Kicsit párásodik. - Aha.
Ezerféleképpen meghalhatsz.
Az egyik legnagyobb veszélyt a barlangban a rengeteg kénhidrogén jelenti.
A kénhidrogén pedig halálos.
- Készen állsz? - Igen.
Ezért tart velem a férjem is, mint biztonságért felelős munkatárs.
Gond nélkül visszavonulót fúj:
„Ideje indulni. Elég volt.”
A Villa Luz-barlang a mészkőjáratok labirintusa.
Kénhidrogén bugyog fel egyenesen a földkéregből.
Oxigénnel keveredve kénsav keletkezik, amely tejfehérré változtatja a vizet.
Azonban egyes életformák mégis megélnek itt,
sőt, ezen körülmények között is képesek gyarapodni.
Nyálkabaktériumok.
Csöpögő baktériumkolóniák.
Rengeteg organizmus lakik bennük.
Fotoszintézis helyett
kénhidrogénnel táplálkoznak
és abból nyerik az energiát.
- Oké. Meggyújtod? - Aha.
Szépen sterilizáljuk.
Jó. Tedd rá a tetejét, légy szíves!
Oké. Nézzük ezt!
Jó.
Oké. Egy nyálka megvan.
A világ legjobb nyálkabaktérium-kolóniái.
Erősen savas.
Túltesz egy autó akkumulátorán.
Egy komplett ökoszisztéma fejlődött ki,
amely ilyen nyálkával táplálkozik.
Élőlények, melyek sosem láttak napfényt.
Látod őket?
Igen, látom.
A jobb oldalon jó nagyok vannak.
Szóval, ha látsz egy ilyen fehér baktériumcsíkot,
azt mindig halak csipegetik.
Úszik erre még több is. Látod? Ott egy nagy. Megvan?
Itt jön. Ez az! Megvan!
A teljes sötétségben zajló élet tanulmányozása
kitágította a látókörünket, ahogy élet után kutatunk az univerzumban.
Eszünkbe juttatta, hogy olyan helyen is rábukkanhatunk,
ahol sosem gondoltuk volna.
- Huszonöt. - Huszonöt.
Egyre magasabb.
Rendben. Tűnjünk el innen?
Minden életnek szüksége van valamiféle energiára.
A Janus forró féltekéjén ezt egy csillag fénye biztosítja.
A hideg oldalon a mélyből tör elő.
Geotermikus aktivitás során.
A vulkán belsejében lévő nyomás hatására víz tör a felszínre,
tele új élettel...
ami mozgásba lendíti a pentapodokat.
A geotermikus tavakban felbukkanó pondrókra vadásznak.
De ez nem olyan egyszerű.
A pondrók védekező mechanizmust fejlesztettek ki.
Ugrándoznak és figyelmeztető fényjelzést adnak a többieknek.
Egyként küzdenek az életben maradásért.
A Földön egyes állatok ugyanígy a fényt használják arra,
hogy jeleket küldjenek.
ALLEGHENY NEMZETI ERDŐ EGYESÜLT ÁLLAMOK, PENNSYLVANIA
Minden egyes fénypont, amit látsz, egy szentjánosbogár.
Amint a nap lenyugszik, ők előjönnek.
Mint apró szikrák a tűzből.
Nagyon látványos, és ahogy sötétedik, egyre szebb lesz.
A villogás az egyik kommunikációs eszközük.
Azon kevés szárazföldi állatok közé tartoznak,
amelyek a saját fényükkel kommunikálnak.
A biolumineszcencia azért fejlődött ki a bogaraknál,
hogy figyelmeztessék a ragadozókat,
hogy méreganyaggal vannak felszerelve, így érdemes nagy ívben elkerülni őket.
Ugyanezt alkalmazzák
a párválasztás során is.
A szentjánosbogár a hasán lévő szervből, a lámpásból bocsát ki fényt.
És ebben a szervben van egy enzim,
ami fotont bocsát ki. Ehhez a kémiai reakcióhoz oxigén is kell,
vagyis az oxigén áramoltatásával szabályozzák a lámpást,
és képesek villogtatni, ahogy ki- és bekapcsolják a kémiai reakciót,
ezáltal kommunikálva egymással.
A hímek röpködnek és közben kelletik magukat.
Mint egy reklámszlogen: „Itt vagyok. Gyere közelebb!"
A földön várakozó nőstények lentről nézik őket.
És amikor meglátnak egy szimpatikus hímet, visszavillognak.
A hím közelebb megy és újra villog.
A nőstény szintén. Összejönnek, majd párosodnak.
Szóval ez itt egy nagy násztánc,
amit most látunk.
Minden fajnak megvan a saját kis nyelve.
Így találnak egymásra a sötétben.
De a fénnyel való kommunikáció kockázatot rejt magában.
Egyes fajok képesek hamis jeleket kibocsátani.
Ez itt egy ragadozó nőstény photuris,
más néven a végzet asszonya, ami arról hírhedt,
hogy azért csábítja el más fajok hímjeit, hogy megegye őket.
Képes meghekkelni a hím és a nőstény közti kommunikációt,
és a saját előnyére fordítani.
Tudjuk, hogy ez itt egy ragadozó szentjánosbogár,
mert a lámpásának más az alakja.
Csak két kis vonal világít rajta, olyan, mint egy egyenlőségjel.
Szóval mikor egy hím párt keresve, villogva röpdös,
ő válaszul visszavillog neki,
mintha azonos fajból való nőstény lenne.
Vagyis utánozzák a másik faj nőstényeit,
hogy magukhoz csalják a hímet. De nem párzás céljából,
hanem, hogy megegyék.
Méghozzá rendkívül brutális módon.
Ez a ragadozók által alkalmazott imitáció klasszikus példája.
Az egyik faj egy másik faj viselkedését utánozza...
mégpedig gyilkos szándékkal.
A hazugság és a megtévesztés mondhatni igen elterjedt az állatvilágban.
Szerintem ez más bolygón is így lenne.
A Januson a pondrók fényjelekkel kommunikálva próbálnak életben maradni.
Ám a rendszerüket most meghekkelik.
A pentapodok elkapnak néhányat, és így képessé válva a fénykibocsátásra...
utánozzák a figyelmeztető jelzéseiket.
A kis lények ösztönösen elugrálnak a villogó fények elől.
Ez azonban most csapda.
A pentapodok oda terelik őket, ahová akarják.
És... a túlélésük titka megint csak az alkalmazkodóképesség.
De a Janus élővilágának fennmaradása
egyetlen kulcsfontosságú elemtől függ.
A forró, a hideg és az alkonyzónában egyaránt.
A víztől.
HVERIR GEOTERMIKUS MEZŐ IZLAND
Mindenki ismeri Aranyfürtöcske történetét a három medvével.
Besurrant a házikójukba, és belekóstolt a tányérjaikba.
Az első túl forró volt.
A második jéghideg.
A harmadik tányér étel pont megfelelt neki.
„Ez az igazi”, örvendezett.
„Pont megfelelő.”
Amikor élet után kutatunk az univerzumban,
olyan körülményeket keresünk, amelyek „pont megfelelőek”.
Ezt pedig ebben az esetben
egyetlen dolog jelenléte határozza meg.
A vízé.
A víz szállítja az élethez szükséges anyagokat a bolygón...
és valamennyi élő szervezetben is.
Az univerzum legfontosabb alkotóeleme.
Mivel hozzá vagyunk szokva,
ha nem figyelünk rá, fel sem tűnik, hogy a víz mennyire furcsa.
A vizet egy oxigénatom...
és két hidrogénatom alkotja.
És az elemek természete és a köztük lévő kötések miatt
az oxigén oldalán gyenge negatív töltés van,
a hidrogénatomoknál meg pozitív.
Vagyis egy molekula minden hidrogénatomja
kölcsönhatásba léphet a szomszédos molekulák oxigénjével.
Mikor ez több milliárd szomszédos molekulával ugyanígy történik,
létrejön egy „tapadós” folyadék.
A vízmolekulák nem csak egymást vonzzák,
hanem szinte minden egyéb molekulát is, amivel érintkeznek.
Más anyagokat ízekre szednek,
bomlasztják és feloldják.
A víz univerzális oldószer,
mivel tápanyagokat és más kémiai anyagokat is képes feloldani.
Szinte bizonyos, hogy az élet felbukkanása nem szárazföldön történt...
hanem vízben.
Mélyen az ősi óceánok vizében
már ott sodródtak az élet kémiai összetevői.
Csak arra volt szükség, hogy ezek valahol koncentrálódhassanak...
és létrejöjjön az élet kialakulásához szükséges kémiai reakció.
Ez akár egy hidrotermikus szellőzőben is történhetett.
A víz a mélyben kölcsönhatásba lép a forró kőzetekkel.
Felszökik és elárasztja a fagyos tengervizet
tápanyagokkal, vegyületekkel...
az élet apró buborékaival.
A víz és az élet olyan szorosan összekapcsolódik,
hogy nélküle nehéz elképzelni az élet létezését bárhol az univerzumban.
Elképesztő belegondolni,
hogy az élet milyen extrém helyeken is képes kialakulni.
Nagy forróságban, nagy hidegben. Végeredményben csak a víztől függ.
Ahol folyékony víz van, ott élet is van.
A Januson nem sok víz található.
Vagy jéggé fagy...
vagy elpárolog, és elhordja a szél.
Folyékony víz éppen csak annyi található,
amennyi az élet fenntartásához...
és a legszívósabb élőlények...
alkalmazkodásához és túléléséhez szükséges.
A NASA-nál van egy mondás:
„Ha élet nyomait keresed,
kövesd a vizet!”
Hogyan alkalmazkodna az élet egy másik világban,
amelynek két csillaga is van?
Ahol több az energia, mint a Földön.
Egy, az élet számára tökéletes bolygón.
A feliratot fordította: Botos János