ORIGINALNA NETFLIX DOKUMENTARNA SERIJA
Zemlja, dom milijuna vrsta živih bića.
No što bi moglo živjeti… drugdje?
Astronomi su otkrili tisuće planeta
izvan Sunčeva sustava.
Vjeruju da ih ima na bilijune.
Ako na samo neznatnom broju tih planeta ima života,
tad svemir mora biti… živ.
Sva živa bića imaju iste potrebe.
Moraju se hraniti.
Razmnožavati se.
I evoluirati.
Primjenom zakona života na Zemlji
na ostatak svemira,
moguće je zamisliti
što bi moglo živjeti
na nepoznatim nebeskim svjetovima.
ZVJEZDARNICA LICK KALIFORNIJA, SAD
Astronomi planete izvan Sunčeva sustava zovu egzoplaneti.
Svi su bilijunima kilometara udaljeni od Zemlje.
No moguće je otkriti i najslabašniji tračak života
promatrajući zvijezdu oko koje se okreću.
Svaka zvijezda šalje nam svjetlo različitih boja.
ASTROFIZIČARKA
Ako to svjetlo vidimo teleskopom
i provučemo ga kroz uređaj koji svjetlo razvuče u dugu,
a onda se zagledamo u detalje,
možemo otkriti kemijske tragove
elemenata u atmosferi te zvijezde.
Ovo je jedna takva duga svjetla s udaljene zvijezde,
udaljene 12-ak svjetlosnih godina. Tau Ceti.
Ove tamne crte pokazuju vodik u atmosferi zvijezde.
Ovo su prepoznatljive crte koje nam kažu da ima magnezija.
To je atmosfera zvijezde.
Mi želimo uloviti svjetlo koje prolazi atmosferom egzoplaneta
kako bismo tim procesom otkrili kemijski sastav atmosfere tog planeta.
Godine 2012. takav kemijski trag bio je vidljiv u Sunčevom sustavu.
Kad je Venera prošla ispred Sunca,
bila je vidljiva kao sjena.
Na trenutak se pojavila tanka aureola, Venerina atmosfera.
Astronomi traže baš takvo jedva vidljivo svjetlo.
Ako budu mogli analizirati atmosferu udaljenog egzoplaneta
koji se ocrtava na pozadini zvijezde,
možda će uspjeti otkriti dokaz postojanja života.
Dobro smo razmislili o tome što su pokazatelji života.
Zato gledamo sve što možemo vidjeti u atmosferi,
a da je vidljivo na tako goleme udaljenosti.
I sve nas uvijek vodi na isti plin.
Kisik.
Od 50 do 70 % kisika u našoj atmosferi zapravo dolazi iz oceana.
Oceani su pluća Zemlje.
Proces koji pokreće rast divovskih alga u oceanima,
kao i svih šuma na površini,
jest fotosinteza.
U fotosintezi me najviše zanima
otpadna tvar koja se pritom odbacuje,
a to je kisik koji odlazi u atmosferu.
Mislimo da je sav kisik u našoj atmosferi proizveden fotosintezom.
Proizvode ga biljke na Zemlji.
Ako toga ima u izobilju,
znate da je planet pun života.
Među bilijunima planeta u svemiru,
život će se vjerojatnije razviti na onima na kojima ima kisika.
Zamislite planet nalik na Zemlju, koji se ne okreće oko jedne zvijezde,
nego dvije.
Ovo je Eden.
ZVIJEZDA KLASE K/M PROSJEČNA TEMPERATURA 22°C
PROMJER - 13 170 KM TRAJANJE DANA - 27 H
Svjetlost s dvije zvijezde oko kojih se okreće pokreće fotosintezu.
Pumpa kisik u atmosferu.
I omogućava bujan život.
Biljojedi se hrane gljivama.
No stalno paze na moguću opasnost.
U krošnjama žive grabežljivci.
Evoluirali su za život na stablima.
Čekaju pravi trenutak za napad.
Na tlu je biljojed u prednosti.
Brži je u trku.
Ali grabežljivac je razvio posebno oružje.
Biljojed je ovaj put pobjegao.
A grabežljivac štedi snagu.
Energija je na svakom planetu dragocjena.
Svjetlost zvijezde doslovno je neiscrpan izvor.
No tu svjetlost treba pretvoriti u život.
Ovo je tropska prašuma.
Ovdje ima više raznih životinjskih i biljnih vrsta nego igdje na Zemlji.
PARQUE VERDE Y AGUA KOLUMBIJA
Stabla i biljke upijaju Sunčevu energiju.
EVOLUCIJSKI BIOLOG
Magijom fotosinteze Sunčevo svjetlo pretvaraju u glukozu.
Drugim riječima, šećer.
To možete vidjeti, a čak i okusiti.
Možete okusiti energiju sa Sunca.
Biljke imaju ulogu akumulatora.
Sunčevu energiju čuvaju u obliku glukoze.
Biljojedi jedu biljke.
Mesojedi jedu biljojede.
Svaka karika prehrambenog lanca
ovisi o prijenosu te energije u obliku glukoze.
A u ovoj šumi jedna životinja toga se nikako ne može nasititi.
Kolibri.
Kolibriji krilima mašu više od stotinu puta u sekundi.
Kad im priđete, jasno vidite koliki je to utrošak energije.
Tu mahnitu aktivnost
pokreće nektar bogat glukozom.
Ova naprava sprijeda nalikuje na cvijet.
Kolibri joj priđe i hrani se iz nje.
Evo jednog.
Prilazi i udaljava se. Hajde!
Evo, sad pije.
Naprava mjeri količinu popijenog nektara
i količinu kisika koji udiše.
Računamo količinu energije iz nektara
i utrošak energije po kisiku,
tako da možemo precizno izračunati koliko energije troši.
Kolibri koji ovako lebdi kisik troši nevjerojatno brzo.
Deset puta brže od vrhunskog sprintera.
Što više kisika ubaci u stanice, brže može sagorjeti glukozu.
Tako oslobađa njezinu energiju.
Na Zemlji se 21 % atmosfere sastoji od kisika.
To pokreće raznolikost života posvuda oko nas.
ATMOSFERSKI KISIK 31 %
Na Edenu ima 10 % više kisika nego na Zemlji.
Zato život ovdje može biti raznolikiji.
Energičniji.
Kompetitivniji.
Ljeto je sezona parenja za biljojede.
Stalno su u strahu od grabežljivaca pa ne gube vrijeme na traženje partnera.
Umjesto toga imaju okot nalik na gliste.
Te gliste moraju se spojiti
kako bi nastao zametak.
Oblikuju čahuru za zaštitu.
Dok tako vise iznad tla, zameci mogu rasti
zaštićeni od grabežljivaca.
Ovdje na Zemlji strah od smrti iznimno je važan čimbenik
u evoluciji života.
Posvuda su grabežljivci.
Ne postoji organizam
koji nije u opasnosti da ga pojede drugi organizam.
Mene zanima kako to utječe na razmnožavanje.
ARIMSKA DOLINA TRINIDAD
Doći će ovamo.
Ova rijeka idealna je za proučavanje ribe gupi
i njezinog obrasca razmnožavanja.
-Aha. -Još jedan mužjak.
Ovo je bezopasno susjedstvo.
Ovdje gupi živi zajedno sa samo jednom vrstom ribe,
a ta vrsta vrlo rijetko jede ili gnjavi gupije.
Mogu plivati kamo žele, bez opasnosti da će ih pojesti.
-Evo ga. -Aha.
Imamo nekoliko mladih riba. Ulovili smo ih pet.
Izgledaju vam maleno, ali za gupije su zapravo veliki.
Gupiji moraju uložiti puno truda u relativno malobrojan pomladak.
Nizvodno je situacija drukčija.
Evo.
Ova stijena prirodna je barijera na kojoj se rijeka račva.
Ispod vreba opasnost.
Gupiji ovdje žive kao bjegunci.
Stalno bježe od grabežljivaca. Kad bi gupi doplivao ovamo…
Ne bi izdržao ni sekundu.
Gupijima je jedina obrana stvaranje brojnog pomlatka
u nadi da će bar jedan dio preživjeti do zrelosti.
Imam dvoje mladih odozgo, gdje gupiji žive bez grabežljivaca,
i četvero odavde, gdje ima grabežljivaca.
Velika je razlika u veličini.
Ovi odozdo mnogo su manji od onih iznad barijere.
Mame znaju da ovdje nema velikih izgleda za budućnost
pa im je najbolja strategija stvaranje većeg broja mladih.
Gupiji su razvili dvije različite metode razmnožavanja.
Malo krupnih mladih.
Ili puno sitnih.
Odlučujući čimbenik je opasnost od grabežljivaca.
Ako ste lovina, umrijet ćete mladi pa zato morate živjeti brzo.
Morate puno uložiti u stvaranje mladih, inače ćete izumrijeti.
Takva strategija vrijedila bi za svaki planet
na kojem je jedna vrsta plijen drugoj.
Biljojedi na Edenu evoluirali su za brzo razmnažanje.
Stvaraju što više mladih što je brže moguće.
Tako osiguravaju preživljavanje svoje vrste.
Ali u šumi nikad nisu posve na sigurnom.
Potkraj ljeta na gljivama izrastu narančasti plodovi.
Oni privlače biljojede.
Spore u tim plodovima šire zarazu.
Ako grabežljivac sad napadne,
zaraženi biljojed neće pobjeći.
Izgubio je nagon straha.
Lak je plijen.
Ali otrovan.
Gljive su iskoristile biljojede da bi zarazile i ubile grabežljivce.
VELIKA RASJEDNA DOLINA TANZANIJA
Tako kompleksnih odnosa među vrstama ima i na Zemlji.
Ali nisu svi tako smrtonosni.
Hadze su lovci-skupljači koji žive isključivo od prirode.
Zovem se Palango.
Kao muškarcu mi je posao da lovim.
Uvijek nosim luk i strijelu.
Za zaštitu.
Jer u divljini ima
puno opasnih životinja.
Jednu visokokaloričnu hranu cijene više od ičeg.
Med.
Ali teško je naći svjež med.
Pčele sele gnijezda kako se izmjenjuju godišnja doba.
Zato Hadze trebaju pomoć.
Medovođe su vrlo pametne ptice.
Znaju gdje je med i odvest će vas do njega.
Oglasi se posebnim zvukom.
Ja uzvratim zviždukom.
Ako je slijedim, odvest će me ravno do meda.
Medovođa je opravdao ime.
Odveo ih je do gnijezda u baobabu.
Lovci trebaju pticu da bi našli pčele.
A ptica treba lovce da bi došla do meda.
Medovođe nas odvedu do meda.
Ali pčele su agresivne.
Zato treba našu pomoć.
Penjanje na baobab
vrlo je teško i vrlo opasno.
Jedan dan sam pao.
Dimom omamimo pčele
i istjeramo ih iz gnijezda.
Rizik se isplati.
Svjež i hranjiv med.
Palango i ptici daje njezin dio.
To je dobro za oboje.
Kompleksan odnos između dvije vrste
naziva se simbioza.
Što je ekosustav bogatiji, to je odnos kompleksniji.
Na Edenu se razvila smrtonosna trostrana simbioza
koja se vrti oko gljiva.
One prvo hrane biljojede.
Tad ih zaraze…
Kako bi oni otrovali grabežljivce.
A gljive to čine kako bi mogle dobiti idući naraštaj…
Koji se hrani strvinama uginulih grabežljivaca.
Na Zemlji gljive imaju ključnu, premda nevidljivu ulogu
u životu svake šume.
Iza kulisa.
ŠUMA ROTHIEMURCHUS ŠKOTSKA
Većina ljudi misli da je prvi kompleksni oblik života na Zemlji
bio nešto poput insekata ili možda čak dinosaura.
EKOLOG
No stotinama milijuna godina prije njih
prvi višestanični organizam na Zemlji bio je ovo.
Gljive.
Poznajemo najmanje 140 000 vrsta.
No to je vjerojatno manje od 10 % ukupnog broja.
Vjerojatno samo u ovoj šumi ima na tisuće različitih vrsta gljiva.
Ovdje imamo tri gljive.
Ovakvih ima po cijeloj šumi.
No fascinantno je što su te gljive samo vrh ledenjaka.
Kad pogledamo pod površinu,
većina gljive sastoji se od ovih sitnih niti
koje se šire tlom.
To se zove micelij i povezuje sve gljive na ovom području.
Može biti na desetke kilometara ovih mikroskopskih gljiva
koje se šire tlom šume.
Stablo treba ta vlakna za preživljavanje
jer stablo može apsorbirati ugljik iz atmosfere
te taj ugljik daje gljivama.
Gljive pak uzimaju dušik i fosfor iz tla
i daju ga u zamjenu za taj ugljik.
Taj međusobni odnos koristan je obama organizmima.
U svemu tome možda je najfascinantnije
kako je cijeli taj sustav micelija povezan.
Gljive vezane za korijen ovog stabla
bit će vezane za korijen onog stabla
i onog stabla ondje,
a bit će povezani i sa susjedima
istim tim sustavom micelija koji se proteže od stabla do stabla.
Mreža micelija je poput mreže žica i čvorova
kroz koje protječu informacije.
Njome gljive mogu održavati cijelu šumu.
Ako neko stablo ondje vene,
premjestit će više hranjivih tvari na njega
kako bi stablu bilo bolje,
a samim time i gljivama.
Također, ako nešto nije u redu na nekom dijelu mreže gljiva,
premjestit će hranjive tvari
kako bi što više ublažili taj problem.
Ti nevidljivi inženjeri ekosustava
održavaju cijeli sustav šume i paze na njezino zdravlje.
Taj sustav postao je poznat kao www, wood wide web,
što zvuči kao šala,
ali zbilja funkcionira na istom načelu kao internet
i održava vezu među svim organizmima u šumi.
Taj se proces odvija po cijelom planetu, u svim zamislivim ekosustavima.
Ako postoji neki drugi planet s vrlo bogatim ekosustavom,
kladim se da ga održava nešto nalik na ovu golemu mrežu micelija.
Život u šumama Edena razmjena je
između gljiva, biljojeda i grabežljivaca.
No u igri su i moćnije prirodne sile.
Eden ima intenzivnija godišnja doba nego Zemlja.
Veće fluktuacije svjetla i topline s dvije zvijezde svog sustava.
Kako se bliži zima,
preostali grabežljivci se sele.
Idu za svjetlom.
Preostali biljojedi ugibaju.
Tako je svake zime.
U mračnoj šumi ništa ne raste.
Ništa osim zametaka u čahurama.
Na samom prijelazu godišnjih doba
biljojedi izađu iz čahure.
Na to ih potiče povratak zvijezda blizanaca.
I na Zemlji je ista situacija. Promjena godišnjih doba živim bićima služi kao sat.
Ljetni je solsticij.
Najduži dan u godini.
RIJEKA YELLOW BREECHES PENNSYLVANIA, SAD
U ovo doba godine mnogi pecaju na mušice
jer ribe u ovo doba godine grizu.
To je zbog obilja hrane u rijeci,
BIOLOGINJA
a hrana svima njima je ličinka vodencvijeta.
Vodencvjetove doživljavamo kao kopnene životinje,
no oni golemi dio svog životnog ciklusa provedu
razvijajući se pod vodom.
I sve to vodi k ovom trenutku godine
kad svi izađu.
Rijeka Yellow Breeches ulijeva se u Susquehannu.
Ispod površine rijeke
milijuni vodencvjetova spremni su za polijetanje.
Pojave se kad padne mrak.
Masovno.
To je gomila insekata koji kao da su se pojavili niotkud.
Poput invazije iz svemira.
Vodencvijet živi najviše dva dana.
U to vrijeme mora se spariti i prenijeti svoje gene.
Ima samo jednu priliku.
Ako je propusti, to je kraj.
Nakon što se spare
ženke se vrate do rijeke da bi položile jajašca,
a onda uginu.
Svaka točkica je ženka vodencvijeta
koja se uspjela vratiti do rijeke i položiti jajašca.
Stotine tisuća insekata spuštaju se na površinu rijeke.
Stvorili su novi naraštaj
koji će to učiniti dogodine u točno određeno vrijeme.
Ritam godišnjih doba uvijek diktira
nagib planeta prema zvijezdi oko koje kruži.
Zemlja je nagnuta pod kutom od 23,5 stupnjeva.
Eden je nagnut pod kutom od 40 stupnjeva.
Tako se više svjetla rasprši po većoj površini planeta.
A više svjetla znači više života.
Proljeće je i ima hrane.
Ali biljojedi moraju rasti što brže mogu,
prije nego što se vrate grabežljivci
i cijeli se krug ponovi.
Čudesna bića
koja se hrane glukozom,
koju stvara kisik
koji nastaje od svjetlosti zvijezde.
Ono što vrijedi za Eden možda vrijedi za sav svemir.
A to je da svaki život ovisi o protoku energije.
Kako bi se život prilagodio na drukčijem planetu?
Planetu inteligentnih bića.
Dovoljno inteligentnih da stvore novi dom
među zvijezdama.
Prijevod titlova: Ivan Zorić