Downloaded from YTS.MX
Official YIFY movies site: YTS.MX
[jemná hudba…]
[Gump] Som Gump a býval som túlavý pes.
On je vlastne každý pes tak trochu túlavý, kým nenájde svoje šťastie.
A to šťastie pes nájde jedine s človekom.
Môj príbeh je o hľadaní toho psieho šťastia.
A je o ceste k tomu správnemu človeku.
Je o sile a nezlomnosti, ktorá sa ukrýva v každom psovi.
Chcel by som, aby vám tento príbeh tiež otvoril oči,
pretože čo človek v psom srdci zničí, to môže len človek uzdraviť.
[hrmenie, hukot dažďa…]
[psie kňučanie]
[hukot dažďa…]
[Gump] Tú noc, keď nás vzali od mamičky, som cítil niečo zlé.
Pretože ešte predtým než pes otvorí oči,
otvorí ňufák.
Tá vec okolo nás bola plná tmy.
Musel som sa z nej dostať a nadýchnuť sa.
[hukot dažďa]
[kňučanie]
[jemná hudba, kňučanie]
[Gump] Braček sa už dlho nepohol. Ležal podo mnou úplne tuhý.
Udusil sa.
Udusili sme ho.
Jeho chlpy boli ako koberec, chladné a neživé.
Sestra sa vedľa mňa triasla a už len slabo pískala.
Prečo sme vlastne boli v taške v smetiaku?
Prečo?
Pochopil som, že „prečo“ je ľudské slovo
a len ľudia poznajú odpovede.
[jemná hudba…]
[kňučanie, štekot…]
[smiech]
[z kontajneru kňučanie, štekot…]
[kňučanie]
[Gump] Vtedy som ešte nevedel, že tento človek zmení celý môj život,
že sa tým mojim životom stane.
Ten prvý pohľad, ten prvý pach
si každý pes pamätá do konca svojho života.
[jemná hudba…]
[Gump] Psy sa rozprávajú s ľuďmi očami.
A tento človek z tých mojich pochopil,
že takto tu bračeka nechať nemôžeme.
[jemná hudba…]
[Gump] Ten chlap mal dobré srdce, ale o šteňatách toho veľa nevedel.
Pretože tieto hnedé tyčinky, ktorým hovoríte párky,
vo mne veľmi dlho nevydržali.
[jemná hudba…]
[Gump] Prišla žena a s ňou silná vôňa.
- [Béďa] Dobrý deň. - [žena] Dobrý deň.
[Gump] Bolo to ako vedro zvädnutých kvetov s vodou, ktorá sa už začína kaliť.
Fuj, ten smrdí. Nie je nejaký chorý?
No, trošku sa pokakal.
Áno.
[Gump] Vy ľudia vo svojom svete žijete neustálou výmenou.
Každý deň meníte papieriky za jedlo, papieriky za veci, za všetko.
A niekedy mám pocit, že ich meníte aj sami za seba.
No áno, chlapče, smrdíš.
Čím to je, povedz mi.
Mňa keď postretne šťastie, tak musí byť malé
a posrané.
Tak. Och!
[Gump] My psy totiž nežijeme život výmenami.
My keď si vyberieme, tak už nemeníme.
[jemná hudba…]
[Gump] Z tej pohody ma odrazu cudzia ženská hodila rovno do vody.
Myslel som, že je to môj koniec.
Smrdel som odrazu ako bukréta konvaliniek.
To teda ten predchádzajúci smrad bol o trochu lepší.
[jemná hudba…]
[Gump] Takto som žil so svojou novou rodinou veľa dní,
keď je svetlo a po ňom na žmurknutie okna tma.
Pripadalo mi, že cez noc mi zakaždým vyrástlo telo
a ráno som sa prebudil silnejší.
[jemná hudba…]
[Béďovo zívanie]
Kam celé noci beháš, človeče?
[Gump] Tá žena, ktorá s nami žila, sa volala Veronika.
Nechceš sa tiež raz umyť? Mám v bojleri teplú vodu.
[Gump] A jej pes Konvalinka.
Najprv zájdem na galériu.
[Gump] Jej ruky mi voňali po rybacích fašírkach,
a tak som ju začal volať Veronika Rybička.
A tento Bedřich smrdel tak trochu ako kozie bobky,
a tak som si ho pomenoval Bedřich Kozí bobok.
[jemná hudba…]
[smiech] Hop!
Štetka, aby som sa mohol drhnúť.
[jemná hudba…]
Nesie sa káva.
Od tej doby, čo ťa mám, je ku mne nejaká dobrá.
Škoda, že som ťa nestretol skôr.
Prosím?
- Ale myslím tu chlapca. - [Veronika] Aha.
[Gump] Raz večer som tak nejako cítil,
že toto záchytné parkovisko s autami bez kolies je môj domov.
Že sem patrím, že ma baví to nebo nad hlavou.
[Béďa] Nuž.
[smiech] No, poď.
Tak poď, áno. Dobre.
[Gump] Hlava, to je pre nás také magické miesto.
Keď už človeku dovolíme dotknúť sa hlavy,
tak je to začiatok cesty k nášmu srdcu.
Jedno je aj na konci chvosta pri zadku.
To miesto je nejako zvláštne prepojené s očami,
pretože keď ma tam niekto škrabká, hneď sa mi tie oči zatvárajú.
Ale ani brucho nie je zlé.
Keď ukážeme brucho a ľahneme si na chrbát,
je človek už v tom našom srdci alebo úplne, alebo už veľmi blízko.
Hm, bum, bum.
[zavýja ako pes]
[Béďa] Na červenú
sedíš. Tak.
A na zelenú
ležíš.
Ležíš, tak. A na červenú
sedíš.
[jemná hudba…]
[Gump] Smiali sme sa spolu každý deň a ja som si prial, aby to bolo naveky.
[jemná hudba…]
[Béďa] Vidíš, kamarát, to je ten svet. To je obraz, čo?
Ja vždy vravím, že sem chodím ako do galérie.
Najradšej sem chodím ráno, to tu niet ani živej duše,
všetko sa prebúdza, prebúdzajú sa vtáci, prebúdza sa vôňa.
Niekedy sa tak zamyslím, tak sa do toho ponorím,
že úplne zabudnem, prečo som sem prišiel.
A to je krása.
[Veronika] Pozri sa, Béďa, ako sa tie dve krásne psie duše,
ktorých sa chceli ľudia zbaviť, dali dokopy.
Nie je to krásne?
- Mňa by zaujímalo, o čom sa rozprávajú. - [Veronikin smiech]
[Béďa] Vlastne si mi nikdy nerozprávala, ako si sa k tomu svojmu dievčaťu dostala.
Áno, zlý deň.
Dokonca som zmeškala aj autobus, takže som šla pešo cez park.
[Veronika] Odrazu som niečo začula.
Ako keď zapíska detská hračka, bolo to také strašne tichučké.
A uvidela som
malú vystrašenú kôpku na konci v kríkoch.
V tej chvíli mi došlo, že to, že mi ušiel autobus, malo dôvod.
Béďa, ja verím, že si ma táto psia chuderka pritiahla do svojho života.
Zisťovala si, komu patrila?
Ja som si aspoň istý, že ten môj chlapec nikomu neutiekol.
- Pretože pes sa sám do tašky nezavrie. - [Veronika] Ja som to nezisťovala.
Bála som sa, že by mi ju napríklad mohli vziať.
Ale určite sa nemala dobre.
Lenže to sa nikdy nedozvieme, čo tá chuderka musela prežiť.
[Gump] Psi na ľudí ľudom nič nepovedia, ale sami sebe si to povedia.
[jemná hudba, štekot…]
[Gump] Zakaždým, keď mala Konvalinka v tomto tmavom svete z niečoho radosť,
tak sa z toho o chvíľu stala bolesť.
[jemná hudba…]
Počkaj na mňa! Stoj! Poď sem späť! Stoj.
[Gump] Vedela, že teraz musí bežať a bežať.
[žena] Vráť sa!
[Gump] Ak keby proti nej bol múr.
V tej chvíli som si uvedomil, aká je táto malá psia babička statočná.
A najviac ma zarazilo, že po tom všetkom, čo Konvalinka zažila,
má ľudí stále rada.
[Béďa] Poď.
To som zvedavý, čo ti na toho nového havkáča povie Dáša.
[Béďa] Čo by vravela? Bude ho mať jednoducho rada.
Keď uvidí, ako ho mám rád ja, tak ho bude mať rada aj ona.
To asi každý hovoríme o inej Dáši. [smiech]
- Ti vravím, že ho bude mať rada! - [Tuli] Iste.
Čo to trepeš stále? Pozri sa, aký je skvelý, roztomilý.
[Veronika] Myslíš, že Dáša bude nadšená, že si si priniesol psa?
[Béďa] Čo stále všetci máte? Ešte tu nie je.
Keď tu bude, tak to budem riešiť.
Hlavne to nebudem riešiť s vami.
[jemná hudba…]
[Béďa] Ahoj.
Ahoj.
- [Tuli] Čo tu pobehuješ? - Ale…
Dáša sa má dnes vrátiť.
Dáša. No zbohom.
[jemná hudba…]
- Ahoj. - [Veronika] Ahoj.
Prosím ťa, nemohla by si si dnes chlapca nechať u seba?
[Béďa] Ona sa Dáša vráti z nemocnice, vieš.
Že pôjdeš k tete?
Béďa, tá ženská ťa raz zomelie.
Jednoducho jej povedz, že máš krpca rád, a basta.
Ale ja to nemôžem na ňu takto navaliť.
[Béďa] Buď taká dobrá.
- Ukáž. - [Béďa] No, tak, no.
Ja jej to musím naservírovať po kúskoch, strategicky, vieš.
Aha. A ako jej chceš po kúskoch povedať, že máš psa?
No tak, poznáš Dášu, nie?
To poznám.
[jemná hudba…]
[Veronika] Je to sraľo.
[jemná hudba…]
[vydýchnutie]
Áno.
[jemná hudba…]
No, poď, leňoch.
Uá!
Tak poď sem.
[vzdychanie] Jaj.
Ach.
[Gump] Keď začalo pršať, pripomenulo mi to ten deň,
keď sme skončili v smetiaku.
Je to vo mne niekde uložené, sám neviem kde.
Najradšej by som tu spomienku našiel a rozhrýzol, nechcem ju mať v hlave.
[muž] Čo to tam robíte?
[Gump] Zrazu sa k nám priblížil veľký čierny chlap.
Čím viac sa blížil, tím viac som cítil,
že som to ja, kto sa musí o Rybičku s Konvalinkou postarať.
[zahrmenie, psie skučanie]
Béďa, ja sa ospravedlňujem.
On ho prestal mlátiť, až keď sa nehýbal.
Ja som nevedela, čo mám robiť, tak som kričala. Ale to je blázon.
[Veronika] Miláčik, odpusť mi to. Prosím.
No, pôjdeme do nemocnice.
[veterinár] No, takže určite má otras mozgu.
Celkovo môžem povedať, že je veľmi, veľmi pomliaždený.
Kto mu to urobil? To ste boli vy?
- Ja? - No.
Pán doktor, veď on je ako moja rodina.
[veterinár] No áno, ale bude to teda veľa šitia.
A nebude to v žiadnom prípade lacné.
A ja peniaze mám.
On si zaslúži najlepšiu starostlivosť.
[Dáša] Kde?
U akého veterinára? Kde na to vzal prachy, čo?
A k akému veterinárovi šiel? Kde to je?
Ja ho ešte chytím, toto nepripadá do úvahy. Čože?
To hádam nie je pravda! To sa mi asi len zdá!
Nemáme čo jesť, a on bude utrácať za psa, hej?
Koľko to stálo? Koľko to stálo?
Panebože, prečo si ho tam nenechal?
Boli to všetky tvoje peniaze! Žiadne iné nemáš!
[Béďa] Ako som ho tam mal nechať? Je to môj najlepší kamarát.
Kto je tvoj najlepší kamarát?
Psisko? Ty si sa asi zbláznil, nie?
- [Béďa] Nám spolu bolo dobre. Dášenka. - [Dáša] Nechci ma naštvať!
Ale ja som si myslel, že ho budeme vychovávať dohromady, spoločne.
Nie, mne stačí, že vychovávam teba. Si aj tak nevychovateľný.
[Béďa] Dáša, prosím ťa, ja tie peniaze zarobím.
Čo zarobíš? Doteraz si nezarobil ani korunu.
Našetril si si akurát z vreckového, čo som ti dávala.
Ja som v tej nemocnici mala zostať. Čo zostať. Mala som tam umrieť!
Dáša, to nehovor! To nehovor. Dáša.
Dášo! Ja som sa na teba tak tešil!
[Béďa] Poď sem!
Škoda, že tam nezostala, čo? Tak poď. No jasné.
Dobre.
Konvalinka, poď, ideme domov.
[jemná hudba…]
[Béďa] Chlapče!
[Béďa] Poď pekne sem.
[svižná hudba…]
Ja neviem, kamarát, chlapče, ako ti to mám povedať.
Ja si ťa asi nemôžem nechať.
Dáša mi jasne povedala, že ak si ťa nechám,
tak odo mňa odíde.
A to by som už asi neprežil.
Vieš,
keď ma vyhodila moja žena, tak som skončil na ulici.
A tak som sa túlal.
Keby som nestretol Dášu, tak už ani nežijem.
Dášenka mi dala pocit, že niekam patrím.
Že som ešte chlap, ktorého niekto potrebuje.
Ale prečo ti to vlastne rozprávam?
Aj tak mi nerozumieš.
[Gump] A tam sa to, myslím, stalo.
Pozerali sme sa na seba.
A Bedřich v tej chvíli pochopil, že mu rozumiem každé jeho slovo.
Bež.
[povzdych]
A zostaň vonku.
[Gump] Láska sa predsa nedá získavať silou alebo strachom,
láska je niečo čisté, veselé, slobodné.
Lenže človečia láska nie je tá psia,
ktorá má k srdci len jednu cestičku.
[jemná hudba…]
[Béďa] Ty môj chlapče, ty mi dáš zabrať.
Celú noc som nespal ani minútu.
Ja sa jednoducho s tebou
neviem rozlúčiť, vieš.
[jemná hudba…]
Za celý život som nestretol nikoho, kto by ma mal radšej než ty.
Nikto.
Kamarát, ja viem, ty si pes.
Ale pre mňa si môj
človek.
[jemná hudba…]
Môj človek.
[nežne] Hm.
[jemná hudba…]
[Gump] Ja tak nemám rád, keď je môj srdcový človek smutný.
Potom som smutný aj ja. Mne v tej chvíli ale došlo,
že ten môj statočný Kozí bobok bol pripravený všetko tu opustiť.
[Béďa] Poď, ideme.
[Gump] Len aby sme zostali spolu.
[Dáša] Bedřich, kam ideš? Zastav!
- [Dáša] Bedřich, vráť sa! - [Béďa] Ideme.
[Dáša] Ježiš, Bedříšek! Bedríšek, zastav.
- Beďan. - Nehovor mi Beďan.
Prepáč.
Bedříšek,
ja som to tak nemyslela.
[Dáša] Vieš, že ťa milujem. Ja bez teba už nemôžem žiť.
A ten chlapec zostane s nami, to ti hovorím na rovinu.
[Gump] Ja som však vedel, že keby mala psí chvost,
tak ten by sa správal inak, než ako teraz hovorila.
Ale samozrejme, že áno.
[jemná hudba…]
No tak dobre.
Počkaj. Ukáž sa. No, ty môj hvezdár.
[opito] Priatelia, dovoľte,
my sme s Dášenkou šťastní, pretože máme spolu chlapca.
Chlapca.
Na toho chlapca, na jeho zdravie a krásu.
- [Tuli] Nech žije! - Nech žije náš chlapec.
[Béďa] A z toho chlapca bude maturant a vysokoškolák.
[Béďa] A z toho chlapca bude prezident.
[opilecký spev] ♪ Skákal pes cez ovos. ♪
- ♪ Cez… ♪ - [Tuli] ♪ Zelenú lúku. ♪
♪ Šiel za ním poľovník, ♪
♪ pero na klobúku. ♪
A z toho nášho chlapca bude lekár alebo inžinier.
[Tuli spieva] ♪ Ak nebude pršať, nezmokneme. ♪
Na zdravie nášho chlapca.
[Dáša spieva] ♪ Pes jaterničku zožral, celkom maličkú. ♪
Mamička.
♪ Kuchár ho za to tresol drevenou paličkou. ♪
[Béďa] Umlčím ťa bozkom.
[Tuli spieva] ♪ Plakali všetci psi. ♪
♪ Kopali mu hrob. ♪
[Béďa] Počkaj. My sme totiž šťastní.
- No najviac na svete. - Veronika.
- [Veronika] No? - My sme šťastní.
- Je vám dopriate. - [Dáša] Tak.
[Béďa] Myslíš, že tam niekto je? Je?
[Tuli spieva] ♪ Kozinec, kozinec, kozinček. ♪
Ježiši Kriste, prečo mňa?
[Tuli] Tak na toho vášho chlapca.
[Gump] Keď bola tma, tak už som bol veľmi unavený.
Ani sa nepamätám, čo v ten večer dávali na nebi.
[smutná hudba…]
[Dáša] Ideme.
- [Dáša šeptom] Poď, prosím ťa. No tak! - Ale.
[smutná hudba…]
Pohni!
- [Dáša] Pohni kostrou. - [Tuli] Hm.
- [Dáša] Šup. - [Tuli] No, áno. [vzdychanie]
[kňučanie]
[Dáša] Nekvíkaj.
[smutná hudba…]
[kňučanie]
[Gump] Pod nohami mi utekal môj domov u Béďu
a ja som sa bál, že ho už nikdy neuvidím.
[Dáša] Béďa!
[Gump] Bol to môj otec, môj boh.
A keby som mohol, tak dám svoj život za jedinú chvíľku pri ňom.
Poď, kávička! To ti urobí dobre.
- Kde je náš chlapec? - [Dáša] Poď, urobila som ti vajíčka.
Nie je u Veroniky?
[Dáša] Keby si sa videl, ako si včera vyzeral. Pozri, ako si skončil.
Mala som čo robiť s tebou, nieto ešte sa starať aj o psa.
Prestaň s tým, prosím ťa. Chlapče! Šuhaj!
[Dáša] Nekrič! Pst, veď všetkých zobudíš.
To hádam nie je možné. Predsa každé ráno
ma budí, sa sa mnou víta.
- Sadni. - Sa mu muselo niečo stať.
Prosím ťa, čo by sa mu stalo?
Určite sa vráti sám. A keď nie, tak bude tu niekde v okolí.
Na, papaj!
- [Dáša] Jedz! - Ale nebudem jesť.
[hluk vlaku, smutná hudba…]
[Béďa] Chlapče!
Chlapče!
Ale nie všetci!
Nemôžeme chodiť všetci. Rozdeliť sa musíme.
[Béďa] Chlapče!
[Béďa] Zasa idete všetci spolu. Chlapče!
[hluk vlaku, smutná hudba…]
[psie kňučanie…]
[Gump] Vedel som jen, že musím bežať ako Konvalinka,
bežať a bežať, aby som si aj ja zachránil život.
- Pozerám, že ho pekne hľadáš. - Aj utiekol za nejakou sučkou.
Jasné. A vzal si so sebou deku.
Si nejaká múdra, nie?
- [Veronika] Čo si s ním urobila, mrcha? - Ježiš, daj pokoj.
Pozeraj pred seba, nech nezakopneš.
[Gump] Musím bežať po ceste, pretože každá cesta musí niekam viesť.
A keď ich prebehnem všetky, určite natrafím na tú, ktorá vedie domov.
[smutná hudba…]
Počkaj chvíľu.
- Tuli, preber sa. Ako to bolo? - Ja za nič nemôžem.
- Ja viem, že ne. - Ona ma…
- Kto ona? - Ona.
[smutná hudba…]
[Gump] Nevedel som, kadiaľ pobežím,
ale niekde vnútri som cítil, že tá cesta je správna.
[smutná hudba…]
[hudba stíchla]
Vidíš, ani som mu nestačil dať poriadne meno.
[Béďa] Ach, chlapče môj.
Keď som ho našiel, tak som nevedel, čo si s ním počnem.
A teraz neviem, čo si počnem bez neho.
[jemná hudba…]
[Gump] Každý smetiak asi patrí inému túlavému psovi.
Ale tieto, tieto patrili Maxovi.
Bol to taký pankáč, ktorý si o ľuďoch myslí svoje.
Páčilo sa mi jeho meno, ako že vôbec nejaké má.
Moje meno ho zaujímalo tiež.
Povedal som mu, že na mňa zatiaľ čaká, ale že mu nepoviem kde.
Bál som sa, aby tam nechcel bežať aj on.
[jemná hudba…]
[Gump] Max videl, aký som dobitý, ale ja som mu nechcel povedať, kto to urobil.
Nechcel som, aby si o ľuďoch myslel niečo zlé.
To je taká moja zásada.
[jemná hudba…]
[Gump] On mi vravel, nech si dám na ľudí pozor. A na svoju závislosť na nich.
[jemná hudba…]
[Gump] Max poznal jedného jazvečíka, ktorému umrel jeho ľudský kamarát.
A ten pán bol jediný, v čo tu na tomto svete veril.
Bol to taký jeho boh.
No, a keď ten jeho boh raz umrel
a on pochopil, že ho už nikdy neuvidí,
tak z tej obrovskej bolesti sa rozhodol, že sa ho vyberie hľadať za dúhový most.
Na druhý deň ho vraj objavili na ulici úplne tuhého.
Nikto nevedel, ako sa mu to stalo, ale asi toho svojho pána v noci našiel.
Pýtal som sa Maxa, čo to je dúhový most.
A že po ňom pôjdem tam a späť a pokojne ešte ďalej,
že je mi jedno, ako je to ďaleko.
Ale ak tam každý pes nájde svojho pána, tak musím poznať cestu.
Ale Max mi povedal, že som na dúhový most ešte mladý
a pôjdem cezeň až za dlho.
A že ten most nenájdem na tomto svete a môj Béďa tam ešte nie je.
Že je to miesto, kam odíde moja duša, keď umriem.
A ja som v tej chvíli pochopil, že ten dúhový most je len cesta
do toho môjho neba.
[jemná šťastná hudba…]
[Gump] Maxovi prišlo na um, že ma vezme k jednému dievčaťu.
Ku Káti, ktorá sa stará o rovnako polámané psy,
ako som bol ja.
Mal som všade v chlpoch veľa bĺch a kliešťov.
Šli na mne celú tú moju cestu ako takí čierni pasažieri.
[Káťa] Max, koho si mi to priviedol? Ahoj, čí si? Ukáž.
Čo to tu máš?
Ježíš, to vôbec nevyzerá pekne, tá rana, vezmeme ťa k doktorovi, dobre?
[Gump] Sedel som v pojazdnom aute prvýkrát.
Predstavoval som si, že takto rýchlo bežím.
Aj keď takto rýchlo by som bežať nikdy nedokázal.
A to ma na tom aute začalo baviť.
[jemná hudba…]
[Káťa] Natrieme to trošku. Ukáž mi bruško, poď.
[Gump] Jej ruky voňali ako kvety na lúke.
A tak som ju začal volať Káťa Lúka.
[Káťa] Tak.
[jemná hudba…]
[hudba stíchla]
[krásna hra na klavír…]
[Káťa] Poď sem! Poď, sem! No, ty si dobrý psík.
Posaď sa, odfotíme ťa a dáme ťa do novín, aby ťa tvoj pán našiel.
Zostaň.
No, ty si šikovný.
Ty si dobrý psík.
[jemná hudba na klavír…]
[Gump] Z toho zdanlivého pokoja nás vždy vyrušil zvuk z lesa.
Bol som ako ozajstné divoké zviera. Ako lovec, ktorý však neloví.
Raz, keď sme sa vracali,
tak sme uvideli obrovskú smradľavú hromadu hnoja.
Hm, rodokmeň, nerodokmeň,
tie psie baby v sebe mali asi tiež kus kríženca.
[jemná hudba…]
[Gump] Bol to bezstarostný čas, ktorý mi dodal veľa sily.
Ale v mojom srdci sa niečo ozvalo.
Niečo silnejšie než tento kus psieho šťastia.
Môj Béďa, ktorý na mňa niekde čaká.
[krásna hra na klavír…]
- [muž] Na zdravie, na vašu krásnu hudbu. - Na hudbu.
[Gump] A tak som tu nemohol zostať.
Pes poďakuje len láskou.
A tú som tu k tomuto všetkému cítil.
Vždy na nich budem myslieť, aj keď pôjdem na ten dúhový most.
Viem, že na nich budem myslieť, aj keď ním prejdem až do neba.
Bol som veľmi hladný.
Ale v hlave som mal Béďu, a tak tam na hlad nebolo miesto.
Musím bežať, bežať za ňufákom.
Pokoj. Upokoj sa.
Spomenul som si na Veroniku Rybičku,
ktorá mi ako šteňaťu dávala vždy ruku na hlavu
a začala ma hladkať.
[jemná hudba…]
[Gump] Bola to tá chvíľa pred tým, než sa zapáli nebo a ja som sa prebral.
Chvíľu som čakal, až sa to nado mnou rozsvieti,
a potom sa zase vydal na cestu.
[jemná hudba…]
[Gump] Prebehol som kus
a odrazu som to ucítil.
Chuť mäsa, krvi. Nasal som tu vôňu hlboko do seba.
Malý zrazený zajac, ktorý asi nemá dobré ráno.
Toto je zlé, veľmi zlé.
Je to zvláštne, keby bežal po poli, tak ho možno budem chvíľu naháňať,
ale takto mi ho bolo ľúto.
Začal som mu rozprávať príbeh o dúhovom moste,
ktorý som poznal od Maxa.
Pripadalo mi, že sa tej svojej smrti odrazu prestal báť.
Chvíľu sme tam spolu ležali a potom som cítil, že už tam nie je.
[smutná hudba…]
[farár] Ten včerajší príbeh o tom psíkovi,
ten ma úplne, ale úplne dostal.
[Béďa] Pán farár, ja viem, že tu to môže znieť ako rúhanie,
ale pre mňa to nie je pes.
Pre mňa ako keby to bol môj príbuzný, ako keby to bol brat. Alebo syn.
Tam, kde ide o lásku, tam nie je miesto na rúhanie.
To nie je rúhanie.
A uvedomte si,
že niekedy pes
dokáže pre nás urobiť viac než tá naša najbližšia rodina.
Pozrite sa na náš krásny organ. Čo na to poviete?
V škole nás učili, že organ je ako žena.
Môže byť úžasný, ale aj pekne falošný.
No, nás to v škole učili trošku inak.
[farár] Keď sa dotkneš organu,
tak okamžite rozoznáš, či je úžasný, alebo falošný.
Ale na človeku to nerozoznáš niekedy ani do konca života.
[jemná hudba…]
[Gump] Á, zasa smetiak.
Je smutné, koľko jedla vy ľudia vyhodíte.
Koľko zvierat umrie zbytočne a vy si len raz do toho ich mäsa zahryznete
a potom vám napríklad nechutí a vy ho vyhodíte.
Ach, chvíľku som sa pri tom jedle zamyslel a už ma zasa niekto drží.
- [žena] Otvor kufor. - [muž] Iste.
No, vidíš to, si dobrý.
[žena] Opatrne. Tak. Dobrý.
- [muž] Pozor. - [žena] Čakaj. Dobre.
[Gump] Odviezli ma do útulku a šupli do karantény.
To je taká nemocnica psích duší.
Dávali tam najdúchov, než ľudia zistia, čo sú zač.
[kňučanie]
[Gump] Takto tu plakala každú noc. Od chvíle, čo ju sem priviezli.
Volala sa Mia. So žiadnym psom sa tu nebavila.
Ale povrávalo sa, že človek, s ktorým žila, jej nedával najesť.
A že sa živil tým, že predával jej deti.
Vraj si len sama lovila potkany v nejakej kôlni, kde bola celú zimu.
A jedno to šteniatko nestačila zohriať a ono teraz bojuje o život.
Možno zažila rovnaké veci ako Konvalinka a možno sa poznajú.
[žena] Musíme ju vziať k doktorovi, aby jej niečo pichol. Poď sem, Miuška.
Poď sem, Miuška.
[žena] Poď, pôjdeme za pánom doktorom. Musíme.
[Gump] Tieto psie fabriky na šteňatá,
koľko to tým ich mamám prinieslo smútku.
[žena] Šikovné dievča, no vidíš. No, poď.
[žena 2] Ani to nebolelo, čo? Daj jej dolu tú vôdzku.
[žena] Dám, však? Počkaj, tak. Dobrá.
[jemná hudba…]
Ten nový je nejaký svojhlavý, však?
Mne sa zdá taký zvláštny, je iný než ostatní.
Keď sa na mňa pozerá, mám fakt pocit, že mi rozumie.
Ako ho budeme volať?
Ja by som ho volala Forrest Gump.
To je príliš dlhé. Tak to bude Gump.
[Gump] Gump?
Jasné, Gump.
[Gump] Čo to je? To je moje meno? Tu čakalo? Tu v tom útulku?
Áno, a to šteňa od Mie je už za dúhovým mostom.
[Gump] Toto sa Mia nesmie dozvedieť.
[žena 2] Dofrasa.
[Gump] Ale možno to cíti. A len plače od bolesti.
[jemná hudba…]
[Gump] Áno, toto dievča, tá ju zachráni, toto som cítil.
Len človek môže vziať psovi jeho šťastie
a len človek mu ho zase môže vrátiť.
[žena] Miuška.
[Gump] Karanténa mi skončila a ja som sa vonku dostal medzi psy,
ktoré v koterci čakali na pánov. Pes ale nikdy nevie,
že ho tam ten jeho človek nechal navždy.
A tak tam na neho naivne čaká až do smrti.
Na konci toho radu bola jedna búda osamotená.
A v nej bol Ron.
Obrovský kangal, ktorého ľudia používali na zápasy a uzatvárali stávky,
za ako dlho zabije toho chudáka, ktorého pred neho priviedli.
Bol stratený sám v sebe.
Vodil ho na prechádzky taký veľký zarastený chlap.
Jedine ten ho udržal.
[Béďa] Prosím vás, keby sa tu náhodou objavil,
nechajte mi správu na fare, buďte taká láskavá.
- Dobre. - Ďakujem.
- Uvidíme, no. - Tak dovidenia.
Poďte, ja vám ešte ukážem jedného psíka, ten sa vám bude páčiť.
Je to tiež taký tulák. Behal tu po okolí za autami,
ale nikto mu nezastavil.
Asi ho niekto z auta vyhodil. Volá sa Melichar.
Dobre, Melichar.
Kamarát, veď sa mu úplne podobáš. Poď sem.
Ja by som si ťa hneď vzal.
Ale ja musím nájsť toho svojho chlapca, vieš, ja už mám svoje srdce
zaplnené, no.
Ja cítim, že aj on hľadá mňa, vieš.
My sa musíme nájsť.
Kúpte mu niečo dobré.
Ďakujeme. Ďakujeme.
[Gump] Zo zdanlivého pokoja nás vždy vyrušili nohy, ktoré šli za plotom.
Všetci začali štekať, lebo si mysleli, že ich ide vyzdvihnúť ich človek.
Žiadny sa ale nikdy toho svojho predchádzajúceho nedočkal.
Čakalo sa na nových ľudí,
ktorí si nás z tých kotercov chodili vyberať.
[jemná hudba…]
[žena] Je taký iný, odchytili sme ho pri smetiakoch.
Ako keby k niekomu patril, stále niekoho hľadá. Však, Gump?
- Tak toto je ten Gump? - Áno.
[žena] Gump, poď sem.
To je Naty. To je Natálka, vieš?
Asi mu voniaš.
[Gump] Voňali jej ruky ako tie malé jahody v lese.
A tak som jej dal meno Naty Jahoda.
Všetci psi ju tu brali ako jednu z nich.
A veľa z nich dokázala vytiahnuť z okraja dúhového mostu
späť do života.
Niekoľkokrát sme boli spolu vonku.
A za útulkom mi vždy dala dolu vôdzku.
Naty by som ale nikdy neutiekol.
A ani by som ju tam samotnú nikdy nenechal.
Raz sme stretli Rona.
A keď nás uvidel, chcel bojovať, bojovať na smrť.
A ako tie jeho zuby okolo nás cvakali,
tak pohrýzol aj Naty.
Keď ma odtiahli späť do útulku, tak ma dali vedľa Rona.
Nebol to ale ten pes, ktorého som poznal.
Ten zabijak, ktorého sa bál snáď celý svet.
Z Rona som cítil úplne niečo iné.
Ako keby ho to, čo sa stalo, vrátilo späť na cestu normálneho psa.
Veď on nič iné než zabíjať nevedel.
Ľudia ho za to chválili a on to robil pre nich.
[hra na organ…]
[Gump] Zakaždým, keď som začul kroky za plotom, tak som vyletel
a prilepený na tú mrežu som čakal, kto z ľudí otvorí.
A potom som ju uvidel. To najkrajšie rozstrapatené dievča na svete.
Gumpík, poď sem.
Poď sem.
Prepáč mi to, Gumpík, že som tu tak dlho nebola.
Chvíľu som si poležala v nemocnici.
Ja som im vravela, že ma to nebolí, ale nepočúvali ma.
Ty si bol, Gumpík, taký statočný. Si môj hrdina.
[Gump] Ja som ale vedel, že môj hrdina bolo toto malé ľudské dievča,
ktoré sa snáď ničoho na svete nebojí.
Prepáč, Gumpík, ešte si musím niečo vybaviť.
[jemná hudba…]
[Gump] Naty Ronovi niečo vravela, ale ja som nepočul čo.
Asi mu povedala niečo veľmi dôležité,
pretože od tej chvíle Ron už žiadneho psa nenapadol.
[jemná hudba, mňaukanie…]
Áno, tak.
Tak. No, človeče.
Si zachránená.
[milý smiech]
[jemná hudba…]
[hudba stíchla]
Ten vyzerá ako plyšák.
Skôr vyzerá ako koza.
[Gump] Nevedel som, čo si mám myslieť. Ale chvost, ten sa bál.
[matka] Ale prosím ťa. Veď je roztomilý.
Gumpík, tak si sa dočkal aj ty. Bude mi chýbať tá tvoja múdra hlavička.
Ideš tam na pár dní na skúšku, majú o teba veľký záujem.
My sa na teba čoskoro prídeme pozrieť.
A nestrať tú svoju šatku, vieš, že sa ti veľmi hodí. Tak poď.
Vraj budeš mať veľkú záhradu len sám pre seba.
A takúto krásnu veľkú rodinu.
Nemohli by ste pol hodinku počkať?
Staralo sa o neho jedno dievčatko, chce sa s ním rozlúčiť.
Áno, počkáme vonku.
[Gump] Lenže psa sa na jeho názor nikto nepýta.
Nie každý domov je lepší než tuto tá zamrežovaná búda
s dvorom plným zabudnutých psích životov.
Človek ľahko uverí inému človeku, ktorý nesmrdí, usmieva sa a má auto.
Nie je tamto to dievča?
[Gump] Nestihol som sa rozlúčiť s kamarátmi, ani s Naty.
Asi áno.
[Gump] A už som šiel a nevedel kam.
[smutná hudba…]
[Gump] Dali ma na rovnaké miesto ako v aute u Káti,
ale hneď za útulkom ma ten chlap prehodil do kufra.
[smutná hudba…]
- To je môj plyšák. - [otec] Tu máš tú veľkú záhradu.
Keby sem niekto vliezol, tak mu natrhni, na čo budeš mať chuť.
[matka] Tak poď, poď.
Poď.
[matka] Tak, šup hore.
[matka] Hop. Tak.
[smutná hudba…]
[Gump] Pes číta pachy ako slová v knižke.
A pri tejto búde napísal ten pes, čo tu bol predo mnou, celý svoj život.
Ako keby tu stále ležal a rozprával mi ho do ucha.
Utrápený psí život na reťazi, ktorý čaká len na svoj koniec.
[smutná hudba…]
[Gump] Každý chlp vnútri tej búdy ukazoval presne, ako mám skončiť ja.
Ešte že to svoje srdce mám také plné. Teraz mi to pomáha.
[prichádza auto]
[smutná hudba…]
[Gump] Mnohokrát mi hlavou prebehol Béďa a Naty
a všetci, ktorí v tom mojom srdci žili.
„Čoskoro sa uvidíme,“ vravel som im. Tu na tejto reťazi ja nezostanem.
Nebudem tu čakať na svoj dúhový most.
[matka] Bola za mnou zasa tá ženská z toho útulku. Aj s tým dievčaťom.
Neveria, že ti utiekol.
[otec] Mne je jedno, čomu veria.
[matka] Ak niekto uvidí, ako si ho zrichtoval, budeme sa musieť odsťahovať.
Niekoľký pes v takom stave, len aby ti to tu niekto nevykradol?
S ním nemôžeme ísť ani k tomu nášmu veterinárovi, už ťa pozná.
Je čipovaný, každý zistí, že je môj.
[matka] Ježišmária, má tú reťaz zarastenú pod kožou, to je nechutné.
Fuj.
Počuj, zbav sa ho. Zbav sa ho.
[smutná hudba…]
[Béďa] Dobre, chlapče môj, ty si asi nažívaš.
Záhrada.
[Béďa] Môžeš ísť, kam chceš.
[Béďa] A v predsieni pelech. A v obývačke pelech.
[Béďa] A do spálne môžeš, kedy chceš, pekné.
[Béďa] Všetci ťa majú radi.
[Béďa] A stále ťa hladkajú, ty si spíš a
papáš. A dvakrát denne, ráno a večer. A ešte ti nechajú, keby náhodou.
Keby si náhodou bol hladný, áno.
[smutná hudba…]
[Gump] Prečo ho teraz nemôžem uhryznúť? Prečo?
Kto mi to v tej mojej hlave zakázal?
Zachránil by som si život, ale jednoducho to nešlo.
A potom som už len cítil tie jeho tučné prsty, ako mi niečo hľadali pod kožou.
[otec] Patril jednému grázlovi z dediny.
[otec] Potom ho zavreli a on ho tam takto nechal.
Chudák pobehoval po dedine. Ale je agresívny, zabil niekoľko zvierat.
Ty si taký zabijak, čo?
Je na tom veľmi zle, musel toho veľa prežiť.
[otec] No, on sa ten chlap k nemu nesprával vôbec pekne.
[otec] Týral ho, mlátil.
[otec] Celá dedina to videla, ale nikto nič neurobil.
Viete, pán doktor,
ja by som si prial, aby toho psa už nič nebolelo.
Tú injekciu zaplatím a potom si ho pokojne zakopem sám.
- Bude to stáť šesťsto korún. - [otec] Áno, iste.
Radšej ho tu nechajte, my sa o neho postaráme.
Naozaj?
Ste milý, ďakujem.
Áno, a volal sa Gump.
Tak mu to napíšte na vrece, aby do neba nešiel bez mena.
- Ďakujem, dovi. - [veterinár] Dovi.
Čo sa na mňa tak pozeráš?
Chceš mi niečo povedať?
Neboj sa.
Už to nebude bolieť.
[jemná hudba…]
[Gump] Odrazu som cítil, ako ten malý kúsok sily, ktorý vo mne zostal,
zo mňa odchádza.
Už bude dobre, Gump, to zvládneme, bojovník.
[sestra] Gump zasa taký zabijak nebude, ten chlap bol hrozne čudný.
Stavím sa, že mu to všetko urobil on.
[sestra] Tak. Tak, tak, tak.
[jemná hudba…]
[Gump] Takých psov, pri ktorých sa ich ľudia rozhodli,
že sú už na nich asi príliš starí alebo chorí a smrdia
a už ich nechcú, bolo na veterine viac.
Oni sa potom ale rozprávajú, ako to s tými ľuďmi bolo skvelé
a ako sa im po tom, kto im ublížil, vlastne cnie.
Do duše psov sa totiž okrem bezmedznej lásky k ľuďom
vložila aj bezmedzná naivita.
[jemná hudba…]
[veterinár] Ďalej.
[Gump] Pre psov ako ja, ktorí už mali behať v nebi, platia iné pravidlá.
Tvoja nová panička.
[Gump] Chodila si po nás nejaká Dita, ktorá fľaštičky s menom „život“
zakaždým zaplatila a ako donášková služba nám hľadala ľudí,
ktorí sa o naše polámané duše postarajú.
[domový zvonček]
- Ahoj. - Ahoj.
[Gump] Tu som si ale hneď od začiatku pripadal ako ťuťmák.
[Kristýna] Bella, takto sa víta návšteva?
[Gump] Tie pokreslené ruky ma hladkali po hlave
a v očiach toho dievčaťa som videl to, čo som poznal len u zvierat.
Také to poranenie a strach z ľudí.
Ako keby ani nebola človek, ale pes ako ja.
Čo, chrobáčik?
Gump?
Gump!
Chceš ísť ku mne? No tak poď ku mne.
[Gump] Do postele ma teda nikto prehovárať nemusí.
Pes má obrovskú výhodu.
Raz mu zo studenej zeme ukážete perinu
a on sa potom tvári, ako by v perine spal od šteňaťa.
A tie jej nohy voňali ako ľudské sušienky.
A tak som ju začal volať Kristýna Sušienka.
[Kristýna] Tak ja idem do práce.
Buďte tu dobrí.
[Gump] Toto psie dievča sa volalo Bella.
A než si ju k sebe Sušienka vzala,
tak žila bez lásky ľudí, zavretá sama v starom dome.
Trochu na mňa žiarlila a myslela si, že jej domov u Sušienky chcem vziať.
Ale to som ja nechcel, ja som mal ten svoj domov u Béďu.
A to ju upokojilo.
[otvorenie dverí]
Gump?
[jemná hudba…]
Tak ja som z vás nervózny celý deň, a pozerám, že zbytočne.
[šťastná hudba…]
[Gump] Keď sa smeje človek, tak sa s ním smeje aj pes.
A to celým svojim telom.
Prikrčí zadné nohy, až si trochu šúcha zadok,
vytreští oči a vyplazí jazyk
a lieta ako blázon do chvíle, keď už nemôže.
[šťastná hudba…]
[farár] Bedřich! Našiel som ho! Našiel som ho!
- Už to vytáčam. - Ja to skúsim.
No, obsadené.
[Béďa] Ja to budem skúšať.
[Gump] Táto svietiaca doštička, z ktorej sú počuť hlasy,
robila veľmi často Sušienku smutnou.
To pes tak nemá rád, keď človek, na ktorého je napojený, plače.
To je veľké utrpenie aj pre toho psa.
Je to väčšia bolesť, než ako keby vám kožou prešiel nôž.
Ste moje lásky. Čo by som bez vás robila?
[búchanie na dvere]
[dramatická hudba…]
Bella, poď, švihni.
[Gump] Cítil som aj cez dvere jeho smrad.
Ten pach som si pamätal od Béďu,
keď človek pije tak veľa, až začne ako to pitie smrdieť.
Ak ju zabije, tak to bude moja vina.
A tak som sa prvýkrát v živote postavil proti svojej duši,
proti niečomu, čo som mal zakázané v svojom vnútri.
Keby šlo o môj život, tak by som to neurobil.
Ale život môjho človeka je pre mňa oveľa viac.
Ani neviem, čo sa stalo, ale odrazu som mal plné ústa krvi toho chlapa.
Gump, to si nemal.
On ťa zabije.
Tu už nemôžeš zostať.
[smutná hudba…]
Tak môj braček ťa nechce, Gump.
Nikdy som ho o nič neprosila.
No ale čo teraz?
Tak asi by sme mali zavolať Dite, však?
To sa mi teda nechce.
[smutná hudba…]
No nič, zavoláme.
Vezmem si ho, ale len na pár dní.
Mám prácu a nemám čas sa starať o psa.
On to je dobrý chlapec, nemusíš sa ho báť.
Len trochu stratený, vieš?
Má len tu svoju prácu a nič iné ho nezaujíma.
Gump,
nauč môjho brata žiť.
[jemná hudba…]
[otrávené vydýchnutie]
[jemná hudba…]
[Oříšek] Tak.
Tak.
[hudba stíchla]
[šteknutie]
[cvakanie klávesnice…]
[Gump] Vôbec som nechápal život tohto človeka.
Sám seba zavrel do tejto sklenenej búdy
a ešte na seba priviazal reťaz.
Nesmial sa, neradoval, nenasával do seba celý tento svet.
Nemôžeš tu takto pobehovať.
[Gump] Žil život ako tento byt, studený a prázdny.
[Oříšek] Mňa to znervózňuje. Takto nič neurobím. Chápeš?
[jemná hudba…]
[Oříšek] No tak, tu.
Tak, čakaj.
Gump.
[jemná hudba…]
Poď sem. Poď.
Tak ale poď!
Ako ja som ready. No?
Čo si myslíš, že poviem v práci? Že som čakal na tvoj bobok?
Prosím ťa, vyber si pätník.
Skvelé.
Vďaka.
[Gump] Zažil som v živote už pár psov pohoďákov,
ktorí keď sa dostali k takému chladnému a nudnému človeku,
tak sa nudnými a chladnými stali tiež.
Ale tiež som zažil psov, a tých bolo viac,
ktorí dokázali človeka vyslobodiť z tej jeho búdy.
A ešte mu tú jeho reťaz nepodstatných starostí dať dolu.
[jemná hudba…]
[Gump] Pes nemá rád samotu. Ubíja ho.
A aj keď je údelom psov čakať, kedy tá samota skončí,
tak zakaždým, keď sa ten chlapec vrátil,
budem ho volať Oříšek, pretože hádam nejedol nič iné,
tak tá samota neskončila.
[jemná hudba…]
[Gump] Lenže keď žijete s človekom,
tak sa alebo začnete meniť s tým jeho svetom,
alebo mu ten jeho svet jednoducho zmeníte.
[jemná hudba…]
[Gump] A tak som Oříškovi začal ukazovať všetko to,
čo nevidel.
[Oříšek] Tu.
[jemná hudba…]
[Béďa] Prepáčte, pán farár, že som vás zobudil takto skoro,
ja sa tam nemôžem dovolať.
To ste milý, že ma tam vezmete, veľmi pekne vám ďakujem.
Tak to skúsime. Pôjdeme na prechádzku. Tak poď, Gump.
No počkaj. Počkaj, Gump! Gump!
Gump, počkaj! Prosím!
[jemná hudba…]
[Oříšek] Kamarát.
- Tak. Majte sa pekne. - Dovi.
Dovi.
[Gump] Prečo sú psi takí závislí na láske od ľudí?
Prečo tu lásku ľuďom potrebujeme tak veľmi dávať?
A ako som si to v sebe povedal, tak mi to aj došlo.
Sme tu na ochranu ľudí. Ale nie tak, ako si niektorí myslíte,
aby vám niekto neukradol bicykel zo záhrady.
Myslím tým, že chránime hlavne vaše srdce.
Ukazujeme vám, že láska je jediné bohatstvo,
ktoré sa tu na tom svete nedá ukradnúť.
Ukazujeme, čo jediné má tu na tomto svete zmysel.
- [Béďa] Dobrý deň. - Dobrý deň.
[Béďa] My sme prišli na ten váš inzerát.
Poznáte tohto psa?
[plač]
Prepáčte.
[smutné vydýchnutie]
[jemná hudba…]
[šeptom] Poď.
[Gump] Vy ľudia ste aj tak herci. Aj keď v tomto to máme spoločné.
- Dobrý deň. - Dobrý deň.
[Gump] Asi sa mu páčila.
- Ahoj. - Ahoj.
[Gump] Nechcem si fandiť, ale zaujímal som ju viac než Oříšek. A on to vedel.
To je vždy príjemná náhoda sa tu stretnúť.
[Gump] Chcel ju na mňa nalákať ako rybu na dážďovku.
Človek dokáže na rozdiel od ostatných zvierat neskutočné veci.
Dokáže lietať bez krídel, dokáže dať život a smrť do fľaštičiek u doktora.
Dokáže vyrobiť snáď úplne hocičo.
Ale ako keby to všetko, čo dokáže, mu zamotalo hlavu natoľko,
že úplne zabudol na tie jednoduché a obyčajné veci.
[jemná hudba…]
[štekot]
[Oříšek] Poď sem, sem poď.
[jemná hudba…]
- [Oříšek] Dlho si tu nebola. - Zomrel mi Kuba.
[jemná hudba…]
[žena] Ale musíte sa rozhodnúť rýchlo, je o neho veľký záujem.
To je od rána jeden telefonát za druhým.
No áno. A nemáte tu niekoho, o koho nie je záujem?
- Melichar, to je taký smoliar. - Tak na toho sa pozriem.
[žena] Dobre.
[žena] Je až tam vzadu.
[žena] Tak poď, poď sa ukázať.
- Melichar. - Melichar? Melichar?
- A ty si ale pekný. - Je, len nemá šťastie na ľudí.
[Oříšek] Tak, musíš počkať.
- Ahoj. - Ahoj.
- Gump. - Niečo pre teba mám. Rozprávaj.
Jéj! Ten je krásny. Ježiš. Ahoj! Ukáž sa.
[jemná hudba…]
[Béďa] Jéj. Ach.
[výkrik]
[Gump] Tak toto všetko som do tejto chvíle zažil.
Neviem, čo môj život napíše zajtra a kam ďalej pôjde moja psia cesta,
ale jednu vec viem určite, Béďu raz nájdem.
Neviem, či tu na tomto svete alebo za dúhovým mostom, ale nájdem ho.
Svojím príbehom som vám tiež chcel ukázať,
čo jeden obyčajný psí život pre vás pre ľudí
môže znamenať neobyčajné pre toho psa.
Že cítime lásku rovnako ako vy a rovnako ako vy ju potrebujeme.
[jemná hudba…]
Ježišmária.
[jemná hudba…]
[zvonenie mobilu]
- Čau, sestrička. - [Kristýna] Kedy môžem prísť po Gumpa?
Nie, počkaj. Nemusíš jazdiť tak skoro.
Gump je milý, ešte chvíľu s ním vydržím.
[Kristýna] Ozvalo sa mi dievča, čo pozná ľudí, ktorým Gump patril.
Čo? Počkaj.
A odkiaľ sú?
- [Kristýna] Z Velvarov, z fary. - [Oříšek] Z takej diaľky?
[Kristýna] Ja tiež neviem, ako mohol takú diaľku dobehnúť.
Tak nech si poňho prídu. Prečo ho tam máš voziť ty?
- [Kristýna] Nemôžem sa tam dovolať. - [Oříšek] No tak dobre.
- Tak zatiaľ. - [Kristýna] Čau.
Čau.
[pousmiatie]
O chvíľu budeš mať rodinu nastálo, kamoš.
A pozri.
Vieš, že som si to tvoje srdiečko tu na boku nikdy nevšimol?
Je to možné?
Áno.
Tak ty si mi to svoje srdce dával celú dobu,
a ja som sa pritom modlil, aby si po teba konečne niekto prišiel.
Hm. Už ti to asi nestihnem vrátiť.
[jemná hudba…]
[hudba stíchla]
[jemná hra na organ…]
Chlapče!
Chlapče môj!
[jemná šťastná hudba…]
[Gump] Každý koniec je vlastne začiatkom niečoho nového.
A život psa sa mení a uteká rýchlejšie než ten váš.
Ja som sa dočkal.
Svojho človeka som našiel.
Ale je plno psov, plno Gumpov,
ktorí v tom koterci v útulku na toho svojho človeka,
ktorému dajú celý svoj svet, ešte len čakajú.
Dajte im tú šancu naučiť vás žiť.
[jemná šťastná hudba…]
[jemná hudba k piesni „Vietor do plachiet“…]
♪ Keď raz pôjdeš cestou dlhou a ťažkou, ♪
♪ keď zasa urobíš chybu a uveríš sľubom, ♪
♪ keď tvoja odvaha bude visieť na vlásku, ♪
♪ keď ťa zasa predbehnú vo fronte na lásku, ♪
♪ keď sa stratíš a začneš sa báť, môžeš to vzdať. ♪
♪ Alebo naopak. ♪
♪ Prajem ti vietor do plachiet, ♪
♪ keď pôjdeš za svojím snom. ♪
♪ A keď sa budeš chcieť vrátiť, ♪
♪ tak nezabudni. ♪
♪ Prajem ti vietor do plachiet, ♪
♪ keď budeš hľadať breh. ♪
♪ A keď budeš chcieť utiecť, ♪
♪ nech ti nikdy nedôjde dych. ♪
[Béďa] Keď som ho našiel, tak som nevedel, čo si s ním počnem,
a teraz neviem, čo si počnem bez neho.
[pieseň „Kométa“] ♪ Už hviezd sa nepýtam, ♪
♪ nech život vedie sám každý môj ďalší krok. ♪
♪ Sám sa rozhodnem, ♪
♪ s kým ďalej kráčať chcem, či strmhlavý dám skok. ♪
♪ Možno kráčam cestou zlou, blúdiť svetlom blúdiť tmou, ♪
♪ je mi súdené. ♪
♪ Možno hviezdam dokážem, že kométam patrí zem. ♪
♪ A že nie sú zbytočné. ♪
♪ To sa v nebi niekto splietol, prečo všetkým nepovie to, ♪
♪ že aj ja som niečí syn? ♪
♪ Ja už ďalej blúdiť nejdem, viem, že budú tam, keď prejdem ♪
♪ tým mostom dúhovým. ♪
♪ Vždy keď horí nebo, oblaky hrajú tenor, ♪
♪ mám pocit, jak keby mi anjel znovu zabudol dať meno. ♪
♪ Ulice black on black a občas nejde mi utiecť preč, ♪
♪ mám občas problém ustáť všetko, nakoniec to pošlem preč jak vlny. ♪
♪ Keď padám, odolám, osud je vodopád, nechcem žiť život sám. ♪
♪ Všade, kam kráčam, celý svet mi príde bez farby. ♪
♪ Hľadám tú nádej, ktorá buchne ako petardy. ♪
♪ Slabiky do rany, chovaný tomaví, všade je na tebe tieň. ♪
♪ Chcel by som pocity v sebe, nakoniec uveriť, že mám v sebe mier, ♪
♪ to je ciel. ♪
♪ Hľadám, čakám na ten zázrak z neba, hľadám, stávam mosty do stratena. ♪
♪ Nechcem nič viacej jak nádej, daj mi kúsok seba, ♪
♪ možno že raz ju aj nájdem a zlomím tú reťaz. ♪
[Béďa] Kamarát, ja viem, ty si pes, ale pre mňa si môj človek.
[hudba k piesni „Pretože to nevzdám“…]
♪ Pretože to nevzdám. A tak to je. ♪
♪ Doletím k hviezdam, až kam to pôjde. ♪
♪ Keď hory doly predo mnou ♪
♪ a bojov tisíc nad hlavou ♪
♪ a ja neviem, kam sa hnúť, kam ďalej, ♪
♪ tak cestou svojou potom musím ísť, ♪
♪ tŕnistou i kamenistou. ♪
♪ Len nájsť silu a chuť žiť. ♪
♪ Pretože to nevzdám. A tak to je. ♪
♪ Doletím k hviezdam, až kam to pôjde. ♪
♪ Nech vietor, búrka proti nám, ♪
♪ ťažobu nesieme každý sám. ♪
♪ Nikdy to nevzdám. ♪
♪ A tak to je. ♪
♪ Keď mi osud dáva poza uši ♪
♪ a smútok drví kosti na duši, ♪
♪ je nádej to jediné, čo mám. ♪
♪ Potom začnem zase bojovať ♪
♪ a prestanem svoje rany ľutovať. ♪
♪ Za svoj život musí každý bežať sám. ♪
♪ Pretože to nevzdám. A tak to je. ♪
♪ Doletím k hviezdam, až kam to pôjde. ♪
♪ Nech vietor, búrka proti nám, ťarchu nesieme každý sám. ♪
♪ Nikdy to nevzdám. A tak to je. ♪
♪ Ja viem, niekedy môže sa zdať, že svet okolo sa mení. ♪
♪ To, čo poznáš, včera bolo a dnes nie je. ♪
♪ Ale ráno vyjde slnko, farby planétu naplnia. ♪
♪ Všetko zlé v tom momente mizne v zabudnutie. ♪
♪ Stačí pred zlom zavrieť oči, a si na jeho strane. ♪
♪ Dobro je bez moci, pretože netasí zbrane. ♪
♪ Nedá sa strkať hlavu do piesku, pokiaľ v tebe srdce bije. ♪
♪ Šanca nikdy neumiera, pokiaľ nádej v nej žije. ♪
♪ Pretože to nevzdám. A tak to je. ♪
♪ Možno bežíš ako Gump preteky plné pascí. ♪
♪ Doletím k hviezdam, až kam to pôjde. ♪
♪ Prekážok a krívd, plný sklamaní aj strastí. ♪
♪ Pretože to nevzdám. A tak to je. ♪
♪ Doletím k hviezdam, až kam to pôjde. ♪
♪ Až kam to pôjde… ♪