Жіночки!
Жіночки, прошу…
Дінео, прошу.
Вал, облиш…
Що ти робиш?
-Що ти робиш, Дінео? -Ти спалила мій дім!
Прошу. Порядок.
-Присягаюся, це сталося випадково. -Хвилинку.
Отже, коханка мого батька — моя сестра.
Чия сестра — коханка?
Серйозно? Ти так соромишся мене,
що навіть не сказав братові про дитину, яку кинув?
Ні, це не так.
Дурня якась.
Вона молодша за мене, то коли її зачали?
Ви з мамою давно одружені.
Так, мамо?
Тебе прислала мама?
Де вона зараз? Я її знаю, мабуть, руйнує ще одну сім'ю.
Вона померла місяць тому,
тому навряд чи.
Мені дуже шкода.
Як вона померла?
Ти перевірила, де була Валенсія місяць тому?
Думаєш, я така зла?
Навмисно підпалюю будинки?
Не знаю.
Де ти була, коли підпалили Парламент?
-Мовчати! -Ні, це ти помовч!
Нам потрібні відповіді.
Хочеш відповідей — я дам тобі відповіді.
Зама з того етапу мого життя, яким я не пишаюся.
Перепрошую.
Ні, послухай, я…
я пишаюся тобою як донькою.
-Перепрошую? -Так.
Просто… Це складно.
Тут немає нічого складного.
Я твоя дочка.
-Це для тебе нічого не означає? -Означає.
Знаєш що?
Дай мені те, що винен.
Компенсація, майно.
А ти…
Ти винна мені новий дім.
Це не телевізійне шоу,
ми зробимо аналіз ДНК, ми будемо…
-Тембо. -Мамо…
Чекай.
Слухай…
Ми дамо тобі гроші.
За умови, що ти підеш звідси.
Ми не хочемо тебе бачити.
-Тобі тут немає місця. -Ні, Вал.
Ні, Вусі. Чекай.
Я сердилася, що мама не сказала мені
аж до смерті.
Але тепер розумію…
Вона берегла мене.
Ви, Твала,
повні гівна.
Саме так.
Я не можу знайти Б'юті. І вона знає про свято.
Ось чого я прийшов.
Її бачили в прогулянковій машині.
Тепер я розумію, чому Б'юті постійно від вас тікає.
Можете повернутися до життя,
де мене не існувало.
Ні, Замо.
-Вал… -Відпусти мене!
Бокс!
Заспокойся.
Гаразд, я тебе відпущу.
Ви, люди,
повні гівна.
Тату. Ма.
То весь цей час ви знали й нічого не сказали?
Ви нічого не сказали.
Про що?
Слухай, хлопче, знайди свого брата.
Зустрінемося біля дому.
Іди.
Тембо!
-Коханий. -Сонце.
Ходімо.
Вал…
Вал!
Тож…
як там твій шлунок?
СЕРІАЛ NETFLIX
Біль — це частина пологів.
Треба цінувати біль,
щоб оцінити якусь кляту радість.
Будь ласка, почекай.
Татко хвилюється і шукає нас.
Це дика природа.
Твою вівцю, мабуть, уже доїдає лев.
Жоден лев не з'їсть мою овечку.
Хай навіть зулуський лев.
Присягаюся, я зав'язав подвійний вузол.
-Подвійний? -Подвійний.
Це ж Соковитик.
Соковитик — це Гудіні.
Ананіас Мате.
Соковитик — майстер втечі.
-Ми досі говоримо про вівцю? -Не балакай, а їдь.
Це ти винна, Ґрейс.
Але, брате…
Добре.
Проблема в тому,
що в інших братів — собачки,
а в мого — Соковитик.
-Бачиш? Ти знову за своє. -Ні!
Ні-ні!
Це я винен!
Я винен.
Це я загубив малого.
Я скоро стану батьком. Яким я буду батьком?
Серйозно, ми досі говоримо про вівцю?
Брате, ми знайдемо Соковитика. Ясно?
І, Сбу, припини сумніватися в собі як батькові.
Цього Б'юті точно не треба.
Ні. Авжеж.
-Це правда. -Так.
Б'юті краще піти від мене.
Швидше, поки я не вбила цих двох. І тебе.
Соковитику!
Боже мій.
Б'юті, тебе всі шукають.
Господи.
Що сталося?
Боже, ця дівчина.
-Б'юті! -Відвези мене до маєтку.
Негайно!
Я туди не повернуся.
Навіть через це?
Ти обпісялася?
Дівчино…
-Краще тримай себе… -У мене води відійшли.
Чорт.
Б'юті, я нічого не знаю про дітей.
Я тут лише через Вусі.
Вусі?
Так. Він мій тато.
Ні, донор сперми.
-Вусі — твій батько? -На жаль.
Гаразд. Зосередься. Маєток, лікарня, негайно.
Доки доїдемо до лікарні, дитина вже сама собі витиратиме дупу.
Сідай.
Ні, моя дитина помре.
-Я не можу втратити ще одну. -Слухай.
Нічого з дитиною не станеться.
Нам треба скласти план.
У мене був план. Ясно? У мене мала бути дорога доула,
басейн для пологів кімнатної температури і плейлист Бейонсе…
до «Формейшин».
У мене теж був план.
Подружитися з Тандо, сходити на свято дитини, познайомся з татом
і знову мати сім'ю.
Але цього не сталося.
Треба розробити новий план.
Гаразд, про твою поведінку поговоримо пізніше.
Який новий план?
Якщо чесно, я розчарувалася.
Коли на святі я зрозуміла, що він знає, хто я…
-Це все змінило. -План для мене.
-Ой! Так. Зараз. -Так.
Тут же є спа.
Зосередься на мені й дитині, а не на нігтях…
Але в них є джакузі…
Я не народжуватиму в джакузі.
Де джакузі?
Дихай. Ходімо.
Дихай.
Ти спав з Копано й покинув її?
Своїми криками розбудиш дитину.
І ти обрав Валенсію, а не сексуальну Копано?
Байдуже,
без Вал світ був немилий.
Ти брешеш. Не був.
Ти звідки знаєш?
Так.
Увесь цей час я думав, що мені не щастить, бо мама сердиться на мене.
А вона сердиться на тебе, собацюро, бо ти покинув дитину.
Думаєш, я цього хотів?
Я кожної хвилини кожного дня думав про Заму.
Треба було за неї боротися.
Вусімузі.
-Що таке? -Шака має поспати.
Він уже спить.
Він покакав і весь у лайні. Та й ти теж.
Вал, послухай, усе не так, як звучить.
-Я намагався сказати, що… -Я розумію, Вусімузі Твало.
Коли ти думаєш про сім'ю…
весь цей час,
ти думаєш про неї?
Це означає,
що кожну секунду кожної хвилини кожного дня
ти думав про неї, так?
Вибач.
Вибач, що тримаю тебе далеко від справжньої сім'ї.
Усе не так. Ясно?
Я не хочу тобі брехати, Вал.
Я мав би боротися за неї. Треба було тобі сказати.
А мені треба було піти.
Коли в мене був шанс.
Ні. Вал.
Молодець, Вусі.
Я дещо бачу.
Ходімо. Тримайтеся за мною.
Так.
Це точно вівця.
За відбитками лап
на нутрощах
і за слідами укусів на животі зрозуміло, що на тварину
напала зграя диких собак.
Жахливе видовище.
Боже мій.
Б'юті — справжня королева драми.
Щороку ми її шукаємо.
Королева драми?
Ти забув про батька, який покинув доньку,
і підпалювачку-маму?
Котику.
Як моя дружина,
гадаю,
тобі варто
більше мене підтримувати.
Тембо!
Мені шкода.
-Що відбувається? -Ой-йой.
Що сталося?
Що ти тут робиш?
-Б'юті, вона втекла. -Що?
Знову?
Вона дізналася про свято.
Нам треба їхати. Негайно.
Мені шкода, дядьку.
Думаю, я…
Шадрак Соковитик Селло молодший.
Ти був моїм світлом…
Ти був моєю ковдрою в холодну пору.
Спочивай у владі.
Дядьку, ходімо.
Брате, треба йти.
Прощавай
Списе народу
Брате.
Списе народу
Співай зі мною.
Списе народу
Прощавай
Списе народу
ДИТИНА
СВЯТО ОГОЛОШЕННЯ СТАТІ
Напевно, приємно сидіти й відпочивати, знаючи, що мій дім згорів, а дочка зникла.
Твій дім — нещасний випадок.
А з дочкою ти сама винна.
Пані оголошення статі.
Друге свято було через тебе.
Добре, що Зама сказала правду. Інакше я б не знала.
Я знаю.
Я знаю, Дінео.
І мені шкода.
Але зараз мій дім горить.
Ви її хотіли заарештувати?
А це не жінка боса?
Бідолаха страждає, а ви хочете її заарештувати? Сором вам!
Це ж вона нас викликала.
Стук-стук.
Дінео, у мене немає сил. Будь ласка.
Валенсіє, я прийшла не сваритися…
Ґуґл, як приймати пологи у воді?
Перепрошую, не розумію.
-Б'юті. -Б'юті!
Їй треба в лікарню.
Не можна. Дитина на підході.
Не ти.
Це ви винні. Свято оголошення статі?
Це була її ідея, Б'юті.
Хтось уже знайшов Сбу?
Ні!
Б'юті!
Ти мені не потрібна.
Якщо з дитиною щось станеться, ти будеш винна.
Тому йди геть.
Геть!
-Вона народжує. Зараз. -Зараз?
-У джакузі. -Гаразд. Усім спокійно.
Тітко, візьміть динамік Bluetooth у моїй кімнаті
й лавандову олійку з косметички.
І принесіть мені горілку з мінібару.
Добре. Бігом.
Де ключ?
-Він у приймальні. -Гаразд.
Машинка впоралася, кохана.
Вижила.
Реінкарнація.
Коли людина помирає, її дух повертається…
Може, Соковитик переродиться дитиною.
Я відчуваю.
Він досі про вівцю?
Так, вони були дуже близькі.
Ми чули крики.
Так.
Замо, ти повернулася.
Геть!
Ні, вибач.
Слава Богу, Ісусе Христе.
Хай він теж забирається.
Тобто? Припини виганяти людей.
Не я тут маю бути.
Ти обіцяв.
Вибач. Я просто хотів переконатися,
що ми готові.
Буквально. Минулого разу від нас нічого не залежало, так?
Цього разу все залежить від нас.
Це все дуже мило, але…
Я тут не маю бути.
Якщо ти не хочеш мене бачити, я розумію. Але я допоможу.
Обіцяю. Прошу.
Ти їй потрібен тут, і моїй руці теж.
Будь ласка.
Так! Добре.
Я іду.
Добре, я з тобою.
Як ми тренувалися. Дихай.
Як часто перейми?
Я ж кажу, не ту питаєш.
-Як часто перейми? -Десь дві хвилини.
Добре.
-Так. -Дитина на підході, Сбу.
Ми готові. Ми робили це мільйон разів.
Гаразд, дихай. Дихай.
Сбу, ось динамік.
Дайте мені мій телефон.
Він у кишені.
Давайте. Гаразд, кохана.
Усе добре, Б'юті.
Слухай.
Давай, крихітко.
Так. Дихай, кохана.
Дихай.
Ти зможеш.
Чорт. Бляха.
-Я не можу. Може, варто помолитися. -Бляха, добре.
О так. Я приведу твою маму.
Ні. Не її.
Слухай, я знаю, що вони робили дурниці.
Але вона досі твоя мати
й не завжди буде поруч.
Якби моя мама була жива,
я б хотіла, щоб вона повсякчас
була зі мною.
Ясно?
Вода отруєна?
Шкода, що я не додумалася.
Якщо тобі стане легше…
Я брехала своїй дитині про батька.
Двоє чоловіків пішли від мене.
Можна сказати,
що я експертка з псування стосунків.
Але ти переживеш.
Скажи, Дінео,
чого ти така добра?
Щоб ти випила отруту.
Мені не подобається, коли іншій жінці боляче.
Хоч вона й спалила мій дім.
Дінео, пробач.
Мені дуже шкода.
Б'юті кличе маму.
Дякувати Богу.
Ходімо.
Ти теж її мама.
-Ходімо. -Швидше.
Ідемо.
-Голівку видно. -Б'юті, треба тужитися.
Добре.
Давай.
Нумо.
Добре.
Гівенце.
-Мамо, прошу. -Африка казала, що таке буває.
Зосередься і тужся.
Тужся.
Добре.
Тужся. Нумо.
Тужся.
-Тужся. -Гаразд.
Дихай.
Добре.
Дінео, тримай.
Ось мотузка.
Переріж пуповину.
-Ріж, татку. -Гаразд.
По десять пальців на ногах і руках і…
Прикрий його.
Якраз на Різдво.
Це малюк Ісус.
Господи!
Я приведу дядьків. Боже мій.
Шадраку! Хлопці!
Ходімо!
Це хлопчик.
Дідусів хлопчик.
Вітаю.
Вітаю, Б'юті.
-Де дитина? -Шака плаче.
Привіт! Господи…
А це навіщо?
Це для мене.
Шадрак теж хоче.
Вітаю.
Ні, Шадраку.
-Валенсіє… -Нехай буде.
Дитина!
Вал, я не міг сказати тобі,
що хочу мати стосунки із Замою,
тому що
не хотів завдавати тобі болю.
Тоді я був молодий, дурний,
і мені легше було піти.
Я більше так не можу.
У мене ніколи не було проблем із Замою.
Я ненавиджу те, що вона втілює.
Час…
який я хочу забути.
Я все розумію, Вал.
Ти не мусиш це робити зі мною.
-Зама — моя відповідальність. -Ні.
Ми з тобою робимо все разом.
Я не заслуговую тебе.
Ні, не заслуговуєш.
Ходімо пошукаємо її.
Ти спізнився на 30 років.
Але нарешті
вона зможе провести Різдво з татом.
Дякую.
Її машина зникла.
Отже, пане міністре, що нам тепер робити?
Подивися на короля.
Він такий невинний,
коли спить.
Це пастка.
Так.
Котику…
Тобі не здається, що малий Ісусик такий гарний?
Звісно,
він же Твала.
Та ти що.
То він більше не суперник Шаки?
Коли Зама поруч,
можна лише гадати про наше місце в сім'ї.
Розумієш…
Це наче…
Слухай…
Ти підтримуєш мене.
І Шаку.
І нашу сім'ю.
Ти змарнував стільки часу, намагаючись вразити батька.
Будь собою, котику.
Чоловіком, якого я…
Якого я покохала.
Який доклав зусиль і змінив своє життя за два роки.
Чудовим батьком нашого малого терориста.
І лише тоді
тато побачить справжнього тебе.
Такого, якого бачу я.
-Котику… -Коханий.
Тембо…
Від таких поцілунків я знову завагітнію.
А ми знаємо, що спершу короля треба навчити ходити на горщик.
Так.
То ми…
просто посидимо…
чи прогуляємося, зустрінемо світанок?
Це так романтично.
-Так. -Так.
-Або… -Або?
Поспимо?
Це найромантичніше, що ти мені казав, Тембо Твало.
-Ходімо. -Ходімо.
-Я втомився. -Я теж.
Він не повинен прокидатися.
Ходімо.
Дуже сильний. Дуже здоровий.
І пеніс не розчавлений.
-Дякую, лікарю. -Так не буває.
Ви обрали йому ім'я?
Ісус?
Це ж треба, а я забув ладан і миро.
-Зрозуміла? -Я зрозуміла. Дякую, лікарю.
Тобі теж не сподобався жарт?
Не дозволяйте йому ходити по воді.
Дякую, лікарю. Можете зачинити за собою двері.
Усе добре, маленький. Усе гаразд.
-Маленький. -Який ти.
-Ти це зробила. -Ми зробили.
Після восьми місяців тамування подиху в нас тепер є дитина.
Це різдвяне диво!
Те, що ти з матерями планували свято — ось це диво.
Скільки ще ти будеш згадувати?
Поки розтяжки не зникнуть. Так.
Стук-стук.
Мамо.
Так.
Гаразд, я залишу вас наодинці.
Б'юті…
Б'юті.
Як у мами, іноді,
у тебе стільки любові,
що вона засліплює тебе.
Тобто…
коли ти хочеш бути як інші,
це може завдавати болю дитині.
Тож…
намагайся цього уникати.
Це що, вибачення?
Ти не слухала, так?
Сідай.
-Правда, він милий? -Милий.
Ма…
не треба бути Валенсією.
Світу не потрібна ще одна Валенсія.
Я хочу, щоб ти була собою.
Моєю мамою.
Дякую.
Дитинко моя.
А де бабуся?
Де бабуся?
Чорт!
Бляха!
Не знаю, що я зробила, але можу надіслати переказ.
Перепрошую, пані.
Вийдіть із машини.
А може…
почнемо з початку…
Або Зама просто вийде з машини.
Так?
Ви знаєте, хто я?
Мабуть, з інстаграму. Хочете селфі?
У мене очі червоні…
але я не курила траву, я плакала…
-Помовч. -Пане.
Ви казали, що це термінова сімейна справа,
але їй треба одягти наручники. По-перше!
Підштовхувала офіцера до злочину.
По-друге!
Підозрюється в зберіганні наркотиків.
По-третє,
від її поведінки тхне.
Офіцерко Маджозі, прошу,
владою, даною мені, відійдіть.
Одного дня.
То ви прийшли мене ображати?
Замо, послухай…
Ми з твоєю мамою і моїм чоловіком
домовилися не спілкуватися.
Але ми мали підтримувати вас фінансово.
Це була помилка.
І нам дуже шкода.
Ти дав зрозуміти, що не хочеш мене бачити.
Тож я не хочу ні тебе, ні твоїх грошей.
Але тобі потрібна сім'я, так?
Тобі потрібна сім'я.
Слухай, я знаю,
що зробив недостатньо.
Я знаю.
Та хочу все змінити.
Із цієї миті.
Якщо дозволиш.
Будь ласка…
проведи Різдво з нами.
-Різдво? -Так.
Моя мама любила Різдво.
Вона готувала страву «сім кольорів», ставила ялинку, багато подарунків.
Це був ти.
Щороку.
Таємний спонсор.
Я робив усе, що міг.
Але цього було недостатньо.
Та я не хочу, щоб наші стосунки були лише діловими.
То…
що скажеш?
Ти приїхала аж сюди.
Ти ж просто так не здасися?
Твала не здаються, так?
А ти Твала.
Ти знала, що є шість, а не п'ять тварин, яких важко вполювати?
Справді?
А яка шоста?
Веди мене до свого шале, і я покажу.
Гей.
Чудово. Не відмовлюся.
Що?
Мушу втішити чоловіка з вівцею.
Вибач.
А як щодо цього чоловіка?
І його великої шістки.
Вибач.
Дурна вівця.
Брате…
Гадаєш, цим тваринам
Соковитик здався смачним?
Ґрейс, чого ти мене питаєш?
Твій хлопець — приборкувач левів.
Попроси його спитати в левів, як смакував Соковитик.
Крім того…
Я не даремно назвав його Соковитиком.
Тримай, брате.
Соковитик тепер мій предок.
Валенсіє!
Дінео, чому ти кричиш?
Я прийшла запропонувати
приготувати різдвяний обід.
У тебе ж є персонал.
Я не думала, що ти захочеш їсти чужу їжу.
Щороку ти приносиш їжу зі собою.
Твоє бараняче карі…
дуже смачне.
Чий дім цього разу спалила?
Дінео…
Ми винні дітям нормальне Різдво.
Ходімо приготуємо їжу.
Смачну їжу.
«Сім кольорів».
І трайфл?
Якщо ти наполягаєш.
Я візьму свій фартух.
Ти привезла фартух?
Ти взагалі мене не знаєш.
Добре.
РІЗДВО
Тембо.
Замалішис.
Які ви чемні.
Не люблю, коли ніяково.
Прошу.
Усім привіт.
-Привіт! -Як ви?
Батько Лева Юди.
Це я.
Як ти?
Обережно.
Привітайся з малим.
Не притисни йому голівку.
Ходімо.
Зама, королева «Конки», втрачена сестра.
-Схоже на заголовок статті. -Коханий.
Останні кілька днів були наче поганий епізод серіалу.
Скажіть?
Дам тобі пораду.
Тікай. Тікай якомога швидше.
Якби ти знала, що тут було, ти б назвала мене брехуном.
Що може бути гірше за те, що зараз?
-Скасовані весілля, тато-шахрай. -Тато-шахрай.
І вкрадені тіла.
Пропоную випити,
перш ніж продовжимо.
-Я тільки за. -Я не проти.
-Я все намагаюся. -Припини.
Моя мама обожнювала «сім кольорів».
Але твоя мама старалася.
Те, що вони зробили це разом, — різдвяне диво.
Так, маленький? Різдвяне диво.
Так.
-Тату? -Так?
Можна…
Тату, я хотів
вибачитися за свою поведінку, коли сказав:
«Ти помовч!»
Це все через Заму.
Це наче почути, що Санти не існує.
Якщо ти налажав, які в мене шанси?
Тембо, не хвилюйся. Слухай,
подивися на своє життя.
Ти останні два роки тверезий.
Ти боровся за свою сім'ю і борешся за мою.
Я тобою пишаюся.
Дякую, тату.
А щодо твоєї стратегії, твого плану.
Забудь, наступного року.
Ні, давай завтра поговоримо.
Так.
Так. Їжа охолоне.
Давайте їсти.
Шадраку.
Сім'я…
Перш ніж їсти, помолимося.
Будь ласка, заплющте очі.
Шадраку, зніми капелюха.
Брате, що з твоїм волоссям?
Я декого втратив.
Я сумую за Соковитиком.
Тож довелося обстригти волосся.
Я збирався випити за свого предка.
-Помолімося. -Гаразд.
Заплющте очі.
Наш всеблагий Отче,
благослови тих, хто провів усю ніч,
готуючи їжу, яку ми їстимемо.
Підготуй руки тих, хто митиме посуд.
-Амінь. -Амінь.
Амінь.
Я не закінчила.
Скинь капелюха.
Ми вдячні за дар сім'ї у всіх формах.
Вдячні за нове життя,
що об'єднало нас.
Спогади
про людей,
які більше не з нами,
але в наших серцях
і з нами душею.
Коли повені й пожежі
погрожують знищити те, що ми збудували,
ми можемо бути спокійні, знаючи, що як сім'я
ми одне ціле.
Через шлюб,
кров чи обставин.
Боже,
поки ми одне ціле, нас ніщо не розділить.
-Амінь. -Амінь.
І хоч ця сім'я жахлива,
але, Господи,
я рада, що є її частиною.
Дякую.
Амінь.
-Амінь. -Амінь.
Дякую, мамо.
Добре.
Я все зрозумів.
Що?
Мама дала мені знак.
Вона каже, що я вам усім потрібен.
Тому я вирішив переїхати до Йобурга, щоб бути з вами.
Так, я залишаюся з тобою, брате, поки не знайду власне житло.
І ми щодня ходитимемо в «Конку».
Ти познайомиш мене зі своїми друзями з Парламенту.
У мене є гарні бізнес-ідеї.
Ні.
Я хочу дещо сказати.
Ця родина любить говорити.
Хвилинку, товаришу.
Так.
Дінео.
Так?
Від імені сім'ї Твала
ми хотіли б виділити трохи коштів
на відновлення будинку Селло.
Алілуя, Бог добрий.
-Що він сказав? -Він дасть гроші.
-Бог добрий. -Так.
Місце, де ми перебуваємо,
КваТваласбург, цей чудовий маєток —
це спадщина
усіх моїх дітей.
Схоже, тепер у тебе є гроші.
Тому всім бажаю
Веселого Різдва!
Хочу привітати
з днем народження
нового члена родини, принца Твалу!
Вітаємо!
О, так. І ще…
з річницею, кохання мого життя.
-Я кохаю тебе. -Я так тебе кохаю.
Можна вже їсти?
Добре.
Будьмо. Веселого Різдва.
Веселого Різдва. І за Соковитика.
Так приємно.
Нарешті вгамували жагу.
Так. Жага.
-Чекай. Я маю повернутися. -Ні.
-Ти нікуди не підеш.
Ґрейс!
Що?
Ґрейсі!
Як моє волосся?
Що ти тут робиш?
Хто це?
Шадрак правду сказав — блуд.
Дзвонили зі страхової. Знайди Шадрака.
Є розмова.
-Негайно. -Так, сестро.
Мені справді треба йти.
Я зараз…
-Ґрейс! -Сестро.
Найкраще Різдво!
-Куди ми йдемо? -Стійте тут.
Дзвонили зі страхової.
Кажуть, хтось заклеїв головний перемикач.
Пожежу спричинила проблема з електрикою.
-Ґрейс заборонила казати правду. -Брате!
Зосередьмося на тому, хто спричинив проблему,
а не на тому, хто намагався допомогти.
Технічно, Валенсія також почала пожежу.
Усе добре. У писанні від Йоана, глава перша,
сказано, що Бог дає
і Бог забирає.
Якщо він дав мені багату родину Твала,
хто ми такі, щоб перечити Богові?
«Хто ми такі»?
Бог дав нам
Цю мить
Цю маленьку мить
Дав нам
Цю мить
Ти фальшивиш, Ґрейс.
Усі в Південній Африці знають, що таке «кота».
Який основний інгредієнт «коти»?
Французький.
Ти маєш поговорити з міністром внутрішніх справ.
Ми називаємо її «французька ковбаса», і її їдять з «котою».
Її можна їсти з пюре.
Навіть на зубочистці із сиром,
з коктейлями…
Де твій підприємливий дух?
Можна вашої уваги? Хочу дещо сказати.
Ще промови.
Дехто з вас, бачачи цю родючу землю,
цю квітучу родину,
цю розкіш,
може подумати,
що я всього досяг сам.
Це неправда.
Я б не досяг цього
без неї.
Вал,
я такий
завдяки тобі.
Кохана, не приєднаєшся до мене?
Валлі, тебе кличуть.
Подивіться, яка в мене красива дружина.
Вал,
хто такий В без В?
Хто я без тебе?
Кохана.
Я хочу оновити
обіцянку, яку дав тобі
багато років тому.
Кохана,
вийдеш
за мене знову?
Так.
Я заплутався.
Валенсія наречена?
Боже, допоможи нам усім.
Ні.
Переклад субтитрів: Наталя Ковалишин