-Han slog i huvudet! -Nej.
-Slog han i huvudet? -Nej, jag fångade honom.
Jag såg att du tappade honom i golvet!
-Han mår bra, älskling. -Varför gråter han inte?
Det gör han snart.
Vart tar ni honom nu?
Vad är det för fel?! Varför andas han inte?!
-Dödade du min bebis?! -Nej. Jag såg att han andades.
-Tappade du honom?! -Nej, det gjorde jag inte.
Sköterskan hämtar honom.
Släpp fram mig!
Varför håller du upp honom?
Jag drack munvatten av misstag i fredags.
Det får man inte magcancer av.
Inte om det bara var en gång.
Jag drack en klunk för några veckor sedan också.
Det är säkert ingen fara.
Mamma
Jag ska till mamma imorgon.
Jag vet. Det är årsdagen för din pappa.
Dagen han dog.
Hur känner du för det?
Jag fick ju aldrig träffa honom.
Hur känns det att åka hem, menade jag?
Mamma Röstmeddelande
Jag drömde den där drömmen igen.
Nu håller vi oss till ämnet.
Hur känner du inför resan?
Det känns bra att åka hem. Det var längesen.
Jaså?
Flera månader.
Har du dåligt samvete för det?
Dåligt samvete
Och...
...känner du att du åker dit i nåt speciellt syfte?
Med hopp om ett visst utfall?
Som vad?
Känns det som att du har realistiska förväntningar?
Om du blev sjuk när du senast drack vatten ur en viss brunn,
förväntar du dig att brunnen är ofarlig nästa gång?
Önskar du ibland att hon var död?
Va? Självklart inte.
Det hade inte varit så konstigt. Ibland vill vi saker, och samtidigt inte.
Sådana känslor kan samexistera. Vi är här för att lufta sådana tankar.
Okej.
Hur funkar medicinen? Kliar det fortfarande i ögonen när du tar den?
-Bara om jag inte blinkar. -Dämpar den ångesten?
Jag ska skriva ut en kanonbra medicin åt dig.
Jag tror att den kommer fungera bättre på alla sätt.
Skölj ner den med vatten.
Alltid. Ring mig direkt om andningen förändras eller om du känner dig varm.
Det är viktigt.
Lycka till.
Hej, Moroten. Det är mamma.
Jag vill bara säga att det ska bli jättekul att ses imorgon.
-Joseph! -Du är min ängel och jag älskar dig.
Okej, jag älskar dig. Hej då, älskling. Jag älskar dig.
Lyssna på mamma när jag säger att du måste stanna!
-Hej. Får jag titta på den där? -Den där?
Tror ni inte att jag vågar?
-Vill ni att jag ska göra det? -Gör det!
Jaså?
Ursäkta, men vad gör han?
Vi försöker få honom att hoppa.
Stick härifrån! Stick!
Kycklingsoppa till dig. - Du ser ut som en minestrone-kille.
Den är ju skållhet!
Vi börjar få slut på kex, Jeeves.
VARNING GIFTSPINDLAR I FASTIGHETEN
Hej, pappa.
Sökandet efter Nakenknivmannen fortsätter.
Under den här veckan har han dödat tre personer.
Han går runt utan kläder och knivhugger människor slumpvis.
Han har beskrivits som en omskuren, vit man...
Kära mamma, jag beklagar årsdagen för pappas bortgång.
Tack så mycket. Jag beklagar.
Hej, Beau! Håll till godo med det här fotot på mig. ELAINE
Kram från Beau
Hej! Kan du sänka volymen/basen på musiken? Tack!
Snälla! Folk blir berövade på värdefull sömn!
Hallå?
JAG BER DIG ATT SÄNKA VOLYMEN MEN DU HÖJER???
AVGÅNG 17:25
Ursäkta, men min väska och min nyckel låg här nyss.
Det är jävligt kört för dig!
Vänta! Varför sa du så?
Hallå?
Hej, mrs Wolski. Det här är Beau Wassermann i lägenhet 303.
-Mina nycklar... -Nej, inga säljare!
Nej, jag är en av era hyresgäster. Jag behöver en låssmed.
-Jag är sen till flyget... -Tack!
Hallå? Hallå?
SAMTALSHISTORIK
-Hallå? -Hej, Martha. Förlåt, men är mamma där?
Beau, älskling! Ja, hon är här.
-Beau? -Hej, mamma.
Hej, Moroten. Är du på flygplatsen?
-Nej, inte än. -Sitter du i taxin? Hur lång tid tar den?
Jag vill inte göra dig orolig, mamma. Jag var på väg, men något...
Jag var uppe hela natten. Min granne påstod att jag var högljudd.
Så jag försov mig. När jag skulle åka glömde jag en sak och sprang tillbaka.
När jag kom ut igen hade någon tagit min nyckel från dörren.
Herregud.
-Varifrån ringer du nu då? -Min lägenhet.
Vänta, vad är klockan? Är hon inte halv fem?
-Jo, jag vet. -Älskling, ditt plan går om en timme!
Jag vet, mamma. Men någon har stulit min nyckel.
Mamma?
Okej, älskling. Jag förstår.
Va? Det är inte alls okej. Vad är det du förstår?
Nej, det är så klart förskräckligt att dina nycklar har blivit stulna.
De blev faktiskt stulna.
Vi kan ses en annan gång. Jag kan komma till dig, så att det inte blir så jobbigt.
Det är inte alls jobbigt. Det är absolut inte jobbigt.
Jag kan fortfarande komma. Jag är på väg, jag ska bara...
Vad tycker du att jag ska göra?
Jag är säker på att du gör det rätta, älskling.
Och vad är det rätta?
Vad skulle du göra?
Ska jag ringa polisen?
Jag kanske fortfarande kan ta mig dit på något sätt.
Men är det så klokt? Min lägenhet är olåst och någon har mina nycklar.
Då har jag ingen koll på läget. Det låter väl inte så bra?
-Beau... -Vad är det?
-Beau... -Ja?
Det var tråkigt med nycklarna. Jag måste lägga på.
Nej, det måste du inte.
-Jag hoppas att du hittar dem. -Vänta, vi reder ut det här nu.
Hallå?
Nu ska du dö, din slyna!
1 tablett sväljes ALLTID MED VATTEN
Alltid ihop med vatten. Alltid.
Alltid. Alltid.
zypnotycril bieffekter utan vatten
Leder i de flesta fall till sjukhusvistelse eller död.
Till minne av John
Hjälp mig!
Hjälp mig! Hjälp mig!
-Medges ej. -Va? Nej, försök igen.
Nej...
-Nej, det går inte. -Vad kostar den?
Du har druckit av den. 1,79.
-Okej. -1,79.
Nej!
-Jag ringer polisen. -Nej, jag betalar ju!
-Det fattas 30 cent. -Åh, herregud!
20 till.
-Åh, herregud! -20.
-Jag vet! -Svär inte åt mig. Det är inte mitt fel.
-Herregud! -Nu fattas det fem.
-Här! -Jag ringer polisen!
Mrs Wolski!
Stick härifrån!
-Åh, nej... -Stick härifrån! Stick!
Hallå?
Sir?
11
Hallå?
NU ÄR VATTNET TILLBAKA I FASTIGHETEN
Hej! Du har kommit till Mona. Lämna ett meddelande om du vill prata med mig igen.
Hej, mamma. Jag försöker boka en resa ikväll, men kortet funkar inte.
Det går inte att lämna ett meddelande. Pröva igen senare.
-Hallå? -Hallå?
-Vem är det? -Förlåt, jag skulle ringa min mamma.
-Är det här din mammas nummer? -Ja, det är det.
-Vem är du? -Jag jobbar på UPS.
Jag vet inte vems telefon det här är. Jag har ringt polisen. De är på väg.
Varför det?
Hallå?
Kan du beskriva för mig hur din mamma ser ut?
Bruna ögon och rödbrunt hår.
Kan du beskriva hennes kroppsbyggnad?
Vad är det som händer? Varför har du ringt polisen?
Jag vet inte vad som har hänt. Jag skulle lämna ett paket.
Jag gick bara in för att det luktade. Hundarna var helt tokiga.
Dörren var öppen så jag gick in. Det ligger en kvinna på golvet.
En kvinnokropp. Men ansiktet och huvudet är borta.
Va?
Jag borde inte ha svarat dig.
Polisen är på väg. Det är inte min telefon. Jag råkade bara vara här.
Ursäkta, men jag förstår inte riktigt.
Vem är det som saknar ansikte och huvud?
De är nog här någonstans, utspridda.
En kristallkrona ligger ovanpå. Den verkar ha lossnat från taket.
Den krossade hennes huvud. Det finns ingenting kvar.
-Men vem är det? -Va?
Vem är det?
Jag vet inte. Du säger att det är din mamma.
Va? Det har jag inte sagt. Varför säger du så?
Du sa ju det! Du frågade om din mamma var här.
Men jag vet inte vem det är!
Jag svarade bara när du ringde! Jag har inte gjort något!
Jag lovar.
Du kanske har ringt fel.
Slog du numret?
Jag har det sparat i telefonen.
Okej, men du kanske tog fel.
Åh, herregud!
-Det är säkert ett missförstånd. -Du skrämde mig.
-Vi lägger på. Pröva igen. -Okej.
Lägg på och ring upp igen.
Mamma Avslutar
SAMTALSHISTORIK
Mamma Ringer upp
Jag beklagar verkligen.
Tillåter du att jag tittar i hennes väska efter legitimation?
Det är ju troligtvis din mamma.
Hallå?
Heter hon...
...Mona Wassermann?
Är det din mamma?
Hallå?
Heter din mamma Mona Wassermann?
Är du kvar?
Terapeuten Ringer upp
Hej. Du har kommit till dr Jeremy Friel.
Lämna ett meddelande, så ringer jag upp så fort jag kan. Jag är hemskt ledsen.
Snälla! Snälla!
Dra åt helvete! Dra åt helvete!
Polis! Herregud! Snälla!
-Polis! Hjälp mig! -Stå still!
Det är en man i mitt badkar! Han har en kniv!
-Stå still! -Va?
Släpp vapnet först. Släpp det!
Släpp vapnet!
Släpp vapnet! Släpp det! Släpp vapnet!
Fan också. Rör dig inte!
Rör dig inte, för fan!
-Stå still! -Jag står still.
-Stanna, för fan! -Jag står still!
-Jag säger det inte igen! -Jag står still!
Herregud! Tvinga mig inte att göra det här!
-Snälla, tvinga mig inte att göra det här! -Nej!
Limmet torkar fortfarande!
Tryck när du än behöver!
Jag kommer! - Roger, han har vaknat.
Tryckte du på knappen? Är du vaken?
Hur känner du dig?
Konstig.
-Jag förstår det. Du har sovit i två dygn. -Va?
Blev jag påkörd av en bil?
Ja, det skedde en olycka. Jag körde på dig.
Är det allt?
Du blev överfallen och knivhuggen.
Va?
Varför?! Varför?!
-Va? -Ja, jag vet!
-Är jag död? -Nej.
Nej, du har återhämtat dig snabbt. Inga organ skadades.
Du blödde inte så mycket.
Vad är det här för rum?
Det är ett rum i vårt hus. Det är ditt så länge du vill.
Jag heter Grace.
Det här är min man, Roger.
Hej, killen. Välkommen tillbaka.
-Tog du sovmorgon? -Roger är en högt aktad kirurg.
-Det var han som tog hand om dig. -Du hade verkligen tur.
Vad är det där?
Det är min lilla hälsoapparat. Den håller koll på dig.
-Var det en dröm? -Va?
-Var det en dröm? -Knivhuggningen?
-Nej, min mamma. -Din...
-Min mamma. -Din mamma?
-Är min mamma död? -Vad drömde du, hjärtat?
Hennes huvud var borta.
-Hennes vad? -Hennes huvud!
Nej, det var bara en dröm.
Nej, hennes huvud är borta!
Nej, det var bara en mardröm. Det är bra nu.
-Såja. -Mamma...
Det var bara en dröm.
Amen?
Amen.
Amen!
-Det där är vår son, Nate. -Nathan.
-Är han officer? -82:a luftburna divisionen, i Caracas.
Han dog i strid.
Var ligger det?
Är det redan dags för efterrätt?
Varsågod.
Och två till den stora killen.
Förresten, Beau... Det här är ett känsligt ämne.
Men jag har lagt märke till
att dina testiklar är mycket uppsvullna.
-Det ser ut som bitestikelinflammation. -Låt honom äta ifred, Roger.
Vi borde göra ett ultraljud, för att vara säkra.
-Toni! Kom hit! -Jaså, hon lever!
Kom och hälsa på vår vän.
Beau, det här är Toni. - Toni, det här är Beau.
Hej.
Trivs du bra i min säng?
Va? Är det ditt sovrum? Det visste jag inte.
Slappna av, Beau. Toni lånar gärna ut sitt rum.
Ja, för vi har ju inte ett annat rum som står tomt!
Precis, så är det!
Jag går till skolan.
-Det är ju lördag! -Ta inte de där ihop, Toni!
Den lilla jäveln!
Okej, tryck på nian först. Sedan kan du ringa. Har du numret?
-Mamma sa åt mig att lära mig det. -Hej, Jeeves!
Jeeves... Han...
Jeeves tjänstgjorde med min son i Caracas. Han var med honom när han dog.
-Oj, det där kommer att blöda! -Har du gett honom hans medicin?
Jag trodde att du hade gjort det!
Ropa om du behöver något.
Stanna där, Jeeves! Rör ingenting, hjärtat!
-Hallå? -Doktor Cohen?
Jag är inte doktor, Beau. Jag är advokat.
Jag ringer angående mamma. Är det sant?
Vad då?
Att hon hittades med krossat huvud?
Du var den första som fick höra det, men ingen har hört från dig på tre dagar!
Ja, Beau. Det är sant.
Vad hände? Jag hade precis pratat med henne.
Jag skulle hälsa på henne.
Vad hände?
Är jag den första du frågar?
En kristallkrona krossade hennes huvud!
Hallå? Herregud...
Hallå!
Vad ska jag göra?
Ska jag ringa begravningsbyrån?
Om vad?
Behöver jag...?
Alla kontaktades samma dag hon hittades.
Begravningen blir skandalöst försenad.
Så...
När...?
När blir den av?
En kropp ska begravas direkt.
"Den skall icke lämnas kvar över natten." Låter det bekant?
Förstår du ingenting?
Jag vaknade precis. Jag har blivit påkörd och knivhuggen.
Tyvärr önskade din mamma att få bli begraven i din närvaro.
Så vi väntar på dig, Beau.
För varje minut som går blir förnedringen värre och värre.
Okej.
Din mammas kropp bevakas dygnet runt. Hon får ingen ro.
Det får inte heller de som älskar henne.
Du måste komma hit, i kostym, och med ett begravningstal.
Du måste stoppa förnedringen. Det är allt vi begär av dig.
Vi håller utkik efter Ers Höghets kungliga ekipage.
Känns det bra?
Jag måste åka hem. Jag måste ta mig dit.
Åh... Hjärtat...
-Jag måste ta mig dit. -Dr Rog sökes! Dr Rog kommer!
Okej, gubben. En liten blandning här. Under tungan. Kom igen! Duktig pojke!
Åh, herregud!
-Hur mår patienten? -Han måste åka nu.
Jag måste åka nu! Går det något flyg ikväll eller i eftermiddag?
-Hjärtat, det är eftermiddag nu. -Kan vi boka?
Sakta i backarna! - Han kan inte flyga i det tillståndet.
-Jag tänkte just säga det. -Vad är det, kompis?
Hon måste begravas. De väntar på mig.
Hon blir förnedrad!
Beau, lyssna på mig. Det finns inget värre än att förlora en förälder.
Jag förlorade min mamma när jag var elva år gammal.
Jag kommer aldrig att komma över det.
Vi ska ta dig dit. Det är bara sex timmar med bil till Wasserton.
-Kan vi åka nu? -Men du måste vila ordentligt först.
-Och du behöver hjälp. -Nej, jag mår bra. När kan vi åka?
-Om ett par dagar. -Va?
Efter ceremonin kan vi åka tillbaka hit, som en familj.
Snälla, Roger! Jag måste åka hem nu.
Om du behöver åka hem så ordnar vi det imorgon.
Va? Imorgon? Varför inte idag?
-Du har rätt, älskling. Imorgon. -Snälla, Roger!
-Kan vi inte åka idag? -Inte i det här tillståndet.
En till röd och blå.
Okej, jag hittade den.
Okej, det är dags för Rogman att krypa till sängs!
Med min vackra fru!
KRAM GRACE, ROGER, NATHAN OCH TONI
Oj, förlåt. Jag skulle bara gå på toaletten.
Vill du byta? Jag har verkligen inget emot det.
Stäng min dörr och hoppa ner i min säng!
Jag har verkligen inget emot det alls.
Jag tycker om soffor, och jag ska ändå åka imorgon.
Om du ångrar dig så kan jag byta när som helst.
Jag gör det gärna. Förlåt mig. Tack.
Var fan är den?!
Han rörde den. Varför rör man någon annans saker?
Han flyttade min tandborste! Använde han min jävla tandborste?
Idag är det dags. Hur känns det?
Gillar han mig?
Ja, förmodligen.
Det är bara nerverna. Han har också gått igenom en del.
Han är en hjälte. Okej, polaren. Det blir du och jag.
Tyvärr kan inte Grace följa med. Hon har sin stora bolagsstämma idag.
Känns det ledsamt att åka hem, Beau?
Det måste kännas helt overkligt.
Ja. Jag vet inte.
Okej, så inte direkt ledsamt?
Jo, självklart.
Jag måste nog komma dit för att ens...
Det låter vettigt. Det låter mycket vettigt.
Hallå?
Ja, det är jag.
När hände det?
Vattenskidor?
Ja, självklart. Kör hit honom direkt.
Herregud!
Det är akut. Carl Oberst har slagit i huvudet.
En av mina äldsta patienter.
Jag måste jobba idag. Vi har jättemycket att göra.
-Herregud, Carl! -Jag vet. Gamla, fina Carl.
Okej...
Beau, det här kommer att ta en stund. Jag vet inte om vi kommer iväg idag.
Okej.
Vad menar du?
Jag önskar att vi kunde åka ikväll, men dagens operationer är redan försenade.
Men om jag tar dem i eftermiddag, som det var tänkt,
så kan vi sticka imorgon bitti.
Nej, jag måste åka idag. Mamma...
Aj!
Titta här.
-Åh, Beau! -Såret har inte läkt än, gubben.
För att inte tala om...
Det kanske finns ett sätt. Om ni är upptagna, så kan jag flyga.
Jag kan betala tillbaka senare.
Det handlar inte om pengar. Såren rivs upp av lufttrycket.
Jag kanske kan ta bussen. Jag kan ta bussen.
Eller tåget, eller en taxi.
Beau, det minsta vi kan göra är att köra dig hem
Tack så mycket. Tack, tack. Jag är ledsen, men jag måste åka idag.
Jag vill inte vara en börda.
Det är du inte. Det ska bli ett nöje att köra dig imorgon.
Okej?
Okej.
Menar du det, Beau?
Säg inte bara så.
Det är ditt beslut.
Tack, kompis! Du är en riktig kämpe. Ledsen för strulet.
Ska du inte sy ihop mig?
Nej, det är lugnt. Men hoppa inte runt för mycket.
Och känn dig som hemma, mannen!
Jag måste också gå nu, hjärtat.
Jeeves har fått sina mediciner. Om han skriker, så är det i sömnen.
-Glöm inte bort att dricka. -Va?
Drick mycket vatten!
-Imorgon ska du få åka hem! -Hej då, hjärtat!
ANKLAGA INTE DIG SJÄLV
Va? Vad betyder det här?
Vänta! Vad betyder det där?
Du har kommit till Harold Cohen.
Lämna ett meddelande, så återkommer jag så snart jag kan.
Hej, dr Cohen. Det är Beau.
Jag är på väg.
Vi kan inte ta emot ditt meddelande...
HÅLL ER BORTA, OM NI INTE HETER NATHAN
Mona Wassermann död
VD:n Mona Wassermann död vid 70 års ålder
Vi har med oss vår reporter Brian Galloway. Vad vet vi just nu?
Mona Wassermann hittades död med en kristallkrona istället för huvud.
På grund av vissa omständigheter har begravningen inte ägt rum.
Men den måste det. Hon blev 70 år.
Var det ni som hittade kroppen?
Jag gick bara in för att hundarna skällde och det luktade illa.
Dörren var dessutom halvöppen.
Hon beundrades av sina vänner och fruktades av sina konkurrenter.
Hon var en företagsledare som inte var att leka med.
Jag kan inte tro att det är sant.
Mona Wassermann har...
ELAINE BRAY, ANSTÄLLD
Vad i helvete?!
Förlåt! Jag lånade din dator och började kräkas!
Jag ska städa upp! Det ska bli renare än innan!
-Vi ska åka nu. -Va?
-Jag ska köra hem dig. -Skulle inte Roger göra det?
Vem fan tror du sa åt mig att köra dig?!
-Det här är min nya bror. -Jag är en vän till Grace och Roger. Hej.
Titta på det här.
Jag bryr mig inte. Han spydde ner min jävla dator.
Tack för att du skjutsar mig.
Vart ska du skjutsa honom?
Är inte du för gammal för att bli adopterad?
-Jag är inte adopterad. -Jo, det är du.
Skicka den till honom.
Nej, tack.
-Pappa sa att du skulle röka den. -Va?
Den får dig att slappna av, så att du läker snabbare.
Tack, jag klarar mig. Jag har redan tagit några tabletter.
Nej, det är inte okej. Din nya pappa säger att tabletterna inte räcker.
Du måste röka den här med din lillasyster.
Jag kan inte. Jag såg just något förvirrande. Jag måste hem.
Lyssna nu. Vi kör bara hem dig om du röker den. Punkt slut.
Okej.
Då väntar jag tills Roger kan köra mig.
Öppna dörren nu.
Om du inte gör det, så drar hon mitt hår så hårt att skalpen lossnar.
Sen lägger hon skulden på dig.
Ja, jag såg att det var du som gjorde det.
Du utnyttjar oss.
-Vad är det i den? -Det är tre saker.
-Okej, tack. -Gör det ordentligt.
Snälla, det räcker så.
Djupare.
Fortsätt. Sluta inte. Hosta inte!
På riktigt?
Herregud! Herregud!
Jag tar hand om den där.
Vänta, vad...?
-Vad var det där? -"Vad var det där?"
-Snälla, öppna... -Din bror är körd.
Kan du vara snäll och öppna fönstret?
Ja, ta ett rejält bloss!
Herregud! Vad var det i den?
-Såg du Sarahs inlägg? -Herregud, vad den slynan ljuger!
-Hur träffade hon honom? -Ingen aning.
Kan man dö av det här?
Kan man dö av det här?! Jag vet inte. Vänta!
-Jag vill inte det! -Jag är fortfarande jävligt förbannad.
Skitsamma.
Det här är femte gången.
-Nej, det är typ andra gången. -Jag bryr mig inte.
Jag fick D+. Ge mig C- istället, för fan!
-Det är för att han vill ha dig. -Han borde få sparken på grund av det.
Han skulle aldrig överleva det. Han är typ tusen år gammal!
Tänk om han skulle dö för att vi fick honom sparkad!
-Bilen blir mindre och mindre. -Bilen blir mindre och mindre.
Vänta! Där är huset igen! Vi passerade ert hus!
-Hallå! -Vad vill du?
Va?
Saknar du Martha, Beau?
Självklart. Jag älskar henne.
Älskar du Martha?
Hon är min vän. Jag tycker om henne.
Jag förstår, Beau. Men du är inte den enda killen här.
-Du vet vad jag har gått igenom... -Du kan inte ens betala!
Det ligger en död man i poolen!
-Så du är här med din mamma? -Bara ibland. Just nu är jag ensam.
-Jag heter Elaine. -Jag heter Beau.
-Jag heter Elaine. -Är du här med din mamma?
Ja, hon fick mig, och pappa fick vår rika hora till granne.
De knullar säkert på en hög av hennes pengar i Aruba just nu.
Här. Ta en bild på mig och Gene.
-Dras du till den typen av tjejer? -Nej.
För jag har märkt att du spanar in vissa typer.
Det är okej om du gör det.
-Du behöver inte skämmas. -Det gör jag inte.
Hon är väldigt söt och naturlig.
Du kan alltid fråga mig om råd.
Bara kvinnor förstår andra kvinnor. Så är det.
Män är blinda.
Det är ingen kritik. Det är deras charm.
Gå inte i försvarsställning.
Jag är stolt över den man du är.
Du...
Jag är stolt över den man du är.
En sån tjej, självsäker och behärskad...
En man måste bli hennes jämlike.
Du skulle kunna bli det.
Då skulle hon skatta sig lycklig.
Alla kvinnor skulle skatta sig lyckliga.
Du måste bara binda dig helt och hållet.
Inget i livet är viktigare än att välja rätt partner.
Hej, kompis! Det var ett tag sen.
-Hur har din dag varit? -Hur mår du?
Bra, du har redan pyjamasen på. Vi ska också byta om.
-Jag går nog och lägger mig tidigt. -Okej.
Jag har inte bestämt mig än.
Om du inte vill att jag ska vara uppe?
Vi kunde strosa omkring på däck och titta på stjärnorna.
Jag går och lägger mig.
-Vad sägs om en bakelse? -Folk gömmer rakblad i dem.
-Regnbågstårta då? -Man får cancer av färgämnena.
Vad sägs om flytande skit då?
-Tycker du att din mamma är en fitta? -Vad menar du?
Det är okej. Min mamma är en riktig fitta.
Är du oskuld?
Det spelar ingen roll. Jag är också det. Vem bryr sig?
Jag måste bry mig. Det är väldigt farligt för mig.
Det är ärftligt. Min pappa dog.
-Här, sug av det här. -Va?
Vad är det?
Va?
Vi får kyssa varandra.
Vilka?
-Innan tio sekunder har gått. -Vad då?
-Tio, nio, åtta, sju, -Va? Vänta...
-sex, fem, -Får vi...?
-fyra, tre, två, ett! -Vad får vi göra?
En och en halv! En och tre fjärdedelar!
Förlåt!
Elaine!
-Jävla skit! Jag måste dra. -Okej. Förlåt.
-Imorgon? -Nu!
Han ska ligga i min säng!
Han bryter mot dina regler! Hycklare!
Vill du sätta mig på prov, unga dam?
Jeeves!
Han är där inne! Där inne!
Beau, de tar mig härifrån! Beau, vakna!
-Hon tar mig från båten! -Vad händer?
-Väntar du på mig? -Beau, vad händer?
-Jag älskar dig. Väntar du på mig? -Vad händer?
Jag älskar dig.
Herregud! Varför gör du så här? Vad handlar det här om?
-Väntar du på mig? -Ja.
-Lovar du det? -Ja, jag lovar.
-Nu räcker det! -Vem fan är det?
-Förlåt. -Vad händer?
-Nu följer du med! -Nej! Jag älskar dig, Beau!
-Kom hit nu! -Vänta på mig!
-Mitt hjärta!
-Herregud! -Nej!
Vad lovade du henne, Beau? Beau!
Vart ska hon? Var hon den rätta?
Nej, lägg ner den där!
-Han ligger på soffan! -Han är där inne!
-Okej... -Där är han!
-Nu räcker det! -Ligg kvar, Beau!
-Ligg kvar! -Okej...
-Han skrattar! -Nej.
-Han skrattar! -Ingen fara, Beau. Falskt alarm.
Det är lugnt, Beau. Han vet inte vad han gör. Allt är under kontroll.
Han skrattar!
När han blev räddad i djungeln sprang han och sköt på kropparna.
-Men inte på fienden. -Sina egna, Beau.
Han försvarar sig själv hela tiden.
Han är en hjälte, men vi var de enda som ville ta hand om honom.
Han kommer att skämmas imorgon bitti. Sanna mina ord.
Han älskar dig. Han berättade det för mig igår.
Det står inte så i kontraktet.
Jag är också mamma. I så fall måste jag...
Upp och hoppa, kompis! Jag tänkte att vi skulle grilla innan vi åker.
-Va? -Du ska få triangelsteken!
God morgon, hjärtat. Hur mår du?
-Kommer du, Gracey? -Alldeles strax.
Jag ska hjälpa dig upp.
Såja, hjärtat.
Jag ser dig, älskar dig och vet vad du går igenom.
Jag kommer aldrig helt att förstå, men jag måste berätta...
Stumpan! Kan du komma ut en stund? Jag behöver hjälp.
Självklart.
Du kan väl titta på något?
Jag kommer strax tillbaka.
Kanal 78.
Nu!
Va? Vad är...?
Vad...?
Vi ska äntligen få lite färg på de här väggarna.
Här. Ta den där väggen.
Den väggen!
Okej.
Vad sägs om det här?
Vad gör du? Varför gör du så här?
-Grace är rädd om det här rummet. -Han är min bror!
Jag vet, men varför?
Okej.
-Vad? -Vet du vad?
-Du ska bli hög som fan med mig. -Men jag ska ju åka.
Då åker du hög som fan!
Det här känns inte bra!
Du kommer in i mitt liv, sover i min säng och snor mina jävla föräldrar!
Men du kan inte bli hög med mig?
Nej, jag försöker inte sno någonting!
Jag vet att du gör det! Du misslyckades med ditt dumma test!
Va?
Alla låtsas att du är föräldralös. Jag mår illa!
Vänta! Vad menar du?
Förlåt, snälla! Jag ska åka. Men vad menar du med test?
Du behöver inte åka! Drick bara den här jävla färgen med mig!
-Snälla, Toni! -Kalla mig inte det!
-Förlåt, men jag trodde att du hette det! -Jag heter det! Det är mitt namn!
-Vad är det för test du pratar om? -Jag bryr mig inte! Du först.
-Snälla Toni... -Nu lyssnar du på mig.
Jag har videoklipp på dig. Jag lägger upp dem och säger vad du har gjort.
Va? Vad har jag gjort?
-Okej, din jävla fegis! -Nej, Toni! Gör det inte!
-Snälla, sluta! Du kommer att bli sjuk! -Dra åt helvete!
Hjälp! Jag behöver en läkare!
Herregud!
Hon måste kräkas! Hon måste kräkas!
Vad har du gjort med henne!
Nej, jag har inte gjort något! Jag försökte få henne att sluta!
Jag sa åt henne att sluta!
Kom igen, Toni! Nej, Toni! Kom igen, älskling!
Jag gjorde inget! Jag bad henne att sluta!
Nej! Kom igen nu, älskling!
-Jag ser dig nu! -Va?
-Du har ersatt min son med en demon. -Nej, Grace!
Med en demon!
-Jag ska döda dig! -Nej, snälla!
Herregud!
Jeeves! Slit honom i stycken!
...i mitt hjärta Dra ut mig
In i din famn In i din mun
In i dina ögon jag faller Jag kände
Alla mina andetag Du andades in mig
Hela mitt hjärta stal du...
Hallå? Jag är...
Förlåt, men jag har gått vilse.
Jag har varit med om en olycka. Jag vet inte var jag är.
Förlåt, men kan du hjälpa mig?
Har du gjort dig illa?
-Du har en stor glasbit i ditt huvud. -Glas?
Den måste var från dörren.
Jag tycker att vi ska ta ut den. Får jag göra det?
-Oj... -Det är okej.
-Det blöder jättemycket. -Det är okej.
Huvudet blöder alltid mycket, och sen slutar det plötsligt.
-Gör det? Har det slutat? -Ja. Titta.
-Har det slutat? -Jag kan det här. Min pappa förblödde.
Vi borde göra rent det, så att det inte blir infekterat.
Vill du följa med mig?
Okej.
-Tack. -Vi är snart framme.
LAGOM ÄR BÄST
FÖLJ VARJE REGNBÅGE TILLS DU HITTAR DIN DRÖM.
Hej, Lloyd. Det här är Beau.
-Hej. -Han har varit med om en olycka.
Hans mamma dog nyligen, och hans pappa dog innan han föddes.
"Sorger kommer inte en och en som spejare, de rycker fram i trupp!"
-Tack. -Här bor jag. Vänta lite.
...stora förändringar samma dag.
Och så undrar de varför det inte blev rätt. Det var rätt i flera månader.
Jag har en extra sovsäck, om du behöver. Vi ska hitåt, Beau.
"Vissa dödar Amor med pilar, andra med fällor."
Flyg nyckelpiga, flyg
Högt uppe i himlen
Mina föräldrar lever ej
Hur ska jag komma över det, säg
Fan för dessa vägskäl!
Hur kan man riskera sitt liv i valet mellan två omarkerade vägar?
Om den ena leder framåt, måste då den andra leda bakåt?
-Kan det vara en fälla? -Eller en möjlighet?
Eller så leder båda hem.
Där jag kan ta min rättmätiga plats, och bli herre över det som är mitt.
-De repeterar inför smygpremiären. -Fan för dessa vägskäl!
Så där, det räcker.
När trumpeterna ljuder, inser vår stackars hjälte för sent:
-Det är en begravningsfanfar! -Hallå, allihopa!
-Det här är Beau. -Hej, Beau!
Han har varit med om en olycka. Hans föräldrar är döda.
-Nej! -Hur mår du?
-Så hemskt! -Vad är det här för ställe?
Vi kallar oss Skogens föräldralösa.
Precis. Men många av våra föräldrar övergav oss utan att dö!
Vi är ett resande teatersällskap.
Vi reser från skog till skog, och bygger ett hem av det vi hittar.
Och till sist sätter vi upp en stor föreställning.
Jag beklagar sorgen.
Ser du honom där?
Det är Yesekov. Han startade allt det här.
Pappa!
Föreställningen börjar nu.
-Hej. Vill du vara med? -Vad menar du?
Vill du ha en dräkt?
Vi gillar att sudda ut gränsen mellan publiken och skådespelarna.
Någon av dessa? Den här färgen matchar dina ögon, men den här är kul.
-Den där. -Den är min favorit också.
-Nu byter vi om. -Kul att du vill vara med, Beau.
Hallå där! Jag heter Duncan. Hur kom du hit?
Jeeves! Slit honom i stycken!
LETAR UPP PLATSEN
MÅLET HITTAT
Vad gör jag här?
Snälla, berätta vad jag gör här.
Nej!
Herregud!
Ödet har bränt ner mitt hus till aska, och förvisat mig från mitt hem.
En gång trodde jag att jag kunde bemästra förtvivlan.
Men nu när jag känner den här smärtan, kan jag inte förstå lättnad.
När jag sträcker mig efter svar, greppar jag endast kall luft!
Med både mamma och pappa borta, har jag förlorat mig själv!
Du är bra på att sörja. Dina föräldrar kan känna sig hedrade.
Nu kan de vila för evigt i frid.
Res dig upp.
Blicka nu framåt.
Bygg upp ett eget skinande hem,
och gör det permanent.
Ska jag våga mig framåt?
Eller ska jag stanna här, med allt jag känner till?
Jag dör om jag stannar kvar.
Nej. Jag måste gå.
-Va? Kedjor? -Nu förstår du.
De har alltid funnits där.
Ja, gå framåt. Be för att du ska känna tapperhet,
och för att du ska vara lyckosam.
Du har många mil att vandra.
Dussintals kommer att bli hundratals.
Hundratals kommer att bli tusentals.
Du kommer att passera otaliga byar.
Till slut kommer en by att tilltala dig.
En djup och väsentlig del av dig kommer att känna igen den.
Du kommer att säga: "Den här byn är min."
Du ska lära dig ett yrke, som du med tiden kommer att försörja dig på.
Du får njuta av frukter, bröd och vin.
De tillhör dig, för att du har förtjänat dem.
Du ska hitta ett stycke mark och bygga ett hus med dina egna händer.
Du kommer att odla din mark.
Du kommer att leva av den.
Du kommer att skaffa nya vänner.
En dag kommer du att träffa en kvinna.
Historien om ert möte skiljer sig, beroende på vem som berättar den.
Att hon hjälpte dig att hitta när du var vilse.
Eller att hon var vilse, och du hjälpte henne hem.
Hon kommer att se dina rädslor, din smärta, dina drömmar och din potential.
Och du kommer att se hennes.
När du har träffat din andra hälft, kommer gåvorna i ditt liv bli fler.
Ibland kommer du tycka att hon ser ut som en man.
Hon kommer att bli gravid, eftersom du har sex med henne.
Ni kommer att få barn. Tre söner.
Du ska lära dem allt du kan. Varje dag ska du säga att du älskar dem.
De ska växa upp och bli stiliga pojkar,
välsignade med mod, vänlighet och ambitioner.
Du ska berätta om din stolthet för din terapeut.
Han kommer att arkivera den.
En dag ska en historisk storm förstöra ert hem.
Ni kommer att svepas iväg med en stor flodvåg.
Du kommer att skiljas från din familj.
Du kommer att hamna i ett främmande land.
Du kommer att leta efter din familj i flera dygn.
I veckor.
I månader.
Så många månader att du tappar räkningen. Men du kommer inte att hitta dem.
Du kommer att söka arbete, för att ha råd att leta vidare.
Men ingen pratar samma språk som du. Du kommer att behandlas som en brottsling.
Till slut kommer du att hamna i en by som har drabbats av en oförklarlig pest.
En man, som har blivit galen av sorg, kommer att anklaga dig
för att ha bränt ner hans hem och ersatt hans barns fötter med deras händer.
Du kommer att försöka bevisa din oskuld, men det får motsatt effekt.
Du kommer själv att ifrågasätta din oskuld.
Du kommer att fly.
Galna av hämndlystnad kommer de att skicka en kamphund efter dig.
Den kommer att vända upp och ner på hela världen för att hitta dig.
Du kommer inte att veta det, men du kommer att känna det.
Du kommer att föra en detaljerad loggbok över dessa intryck.
Och med tiden blir det fler och fler loggböcker.
Dina äventyr kommer att fortsätta i många år.
Du ska lära dig att särskilja fåglar utifrån deras läten.
Du kommer att kunna namnen på alla träd och växter.
Genom att överge alla bekvämligheter, kommer du att hitta nya perspektiv.
Du kommer uppleva höga toppar och djupa dalar.
Du kommer att leta efter din familj
tills ditt liv krymper och bleknar till en vålnads dröm.
Du kommer att tvivla på om de någonsin har funnits.
När du har blivit gammal och skröplig, kommer du att kollapsa av utmattning.
Åh, hjärtat!
Varför gråter du?
Jag har letat efter min familj under hela mitt liv.
Ända till slutet! Och jag är fortfarande ensam.
Du ska inte gråta över dina motgångar och synder.
Man har letat efter dig också. Men du har gått vilse i din själviskhet.
Erkänn inför dina jämlikar.
Men vad har jag gjort?
Det vet du. Erkänn.
Jag har varit så feg.
Du kommer att erkänna allt.
Därefter ska jorden ersättas med friskt vatten.
Du kommer att sova lugnt.
Du kommer att vakna till ljudet av avlägsna trumpeter, som genom ett mirakel,
precis vid din glittrande by.
Ingen kommer att känna igen dig. Men doften i luften, insekternas ljud
och hur kvällsljuset träffar skorstenen på grannens gamla hus,
kommer att befria en ström av levande minnen.
Samma kväll kommer du att bli inbjuden till en föreställning på en utomhusteater.
Trots hungern kommer du att spendera din sista dollar på den.
"Under de senaste fyrtio åren hade hans minne försämrats.
Han kom inte längre ihåg hur hans mamma såg ut.
Men bara genom att andas in luften,
visste han säkert att det var hans by.
Ingen mindes honom.
Och fastän hans grannar hade ersatts av en yngre generation,
kände han igen allting. På något sätt kände han sig igenkänd.
Hans hem hade väntat på honom, lika lojalt som han hade letat efter det.
Även kvällssolen, som kastade sitt gula ljus på en bekant skorsten,
skickade ut honom i en flod av minnen."
Vad gjorde pappa sen?
Var låg byn? Vi var så små. Vi kommer inte ihåg.
-Berätta hur vi hittar dit. -Vänta! Vad gjorde han sen?
"Han yrade av hunger, men hade bara råd med en skål soppa.
Då blev han inbjuden till en teaterföreställning.
Den hade redan börjat, men han kände sig tvungen att gå in.
Så han spenderade sina sista pengar.
Efter bara en kort stund
insåg han att handlingen var skrämmande lik hans eget liv.
Och på scenen satt tre unga män som var otroligt lika honom."
Det är jag!
"Han reste sig, upprymd och rädd att det inte var sant. Han utbrast:"
Det här är min historia!
"De tre unga männen kände igen sin pappa direkt."
-Pappa? -Nej, det kan inte vara sant.
Mina pojkar!
Pappa? Pappa?
Herregud!
-Mina pojkar! -Herregud!
Mina fina och underbara pojkar! Var inte rädda! Kom!
Var har du varit?
Ni togs från mig. Jag har letat efter er så länge!
Så länge!
-Vart tog du vägen? -Hur mår ni?
Jag har saknat er! Mina älsklingar!
-Kära ni! -Jag har saknat dig så mycket!
Allt är bra. Jag är här nu.
Kära ni!
Allt är bra.
Hur är det med mamma? Är hon...?
-Va? -Är hon...?
Är hon inte hos er?
-Herregud! -Vi har varit föräldralösa.
Åh, nej! Jag är så ledsen för det!
-Var är mamma? -Det är okej, älskling.
Mamma!
Har vi några andra släktingar?
Utöver oss?
-Ni hade en farmor. -Var är hon?
-Hennes huvud... -Och vår farfar?
Hur dog han?
Han dog under vår bröllopsnatt. Samma natt som jag blev gravid med dig.
-Han dog i det ögonblicket. -Hur då?
Genom att avsluta inuti mig.
Han hade blåsljud från hjärtat, precis som du.
-Gjorde det ont? -Det var nog otroligt plågsamt.
Det var första gången vi älskade.
Det var första gången för oss båda två.
Din farfar och gammelfarfar dog på samma sätt.
Men han trodde att han var annorlunda. Det var lika mycket mitt fel.
Jag övertalade honom. Jag ville ha ett normalt liv.
Jag ville ha ett barn.
Han dog ovanpå mig. Inuti mig.
När jag tänker på det vill jag slita av mig öronen.
Men...
Men samma trauma...
...som förändrade mig fullständigt...
...gav mig också den bästa gåvan i mitt liv.
Jag är hemskt ledsen för det du har fått ärva av din pappa.
Jag kan inte med ord beskriva hur ledsen jag är.
-Är det en lögn? -Nej.
Kan det verkligen hända?
Ja.
Det var därför jag aldrig...
...med någon.
Pappa, har du aldrig varit med någon?
Men hur kunde du få oss då?
Vad ska jag göra? Vilken lem ska jag hugga av?
Även om du hade gjort det igår, hade det varit många år för sent.
-Har jag inte gett allt jag har? -Allt du har?
Du har bidragit med bagateller.
-Du har inte offrat något riktigt. -Mina löften har hållit mig tillbaka.
Jag styr inte mitt eget liv.
Mår du bra?
-Jag är en mus i en labyrint! -En labyrint?
-Jag mår illa. -Jag vet.
Pröva det här. Det brukar hjälpa mig.
-Tack ska du ha. -Tack själv.
Hej. Hur kan jag hjälpa dig?
Känner du igen mig?
-Jag vet inte. -När du var liten...
-Va? -Hur tog du dig hit?
Jag blev jagad.
-Din pappa lever. -Va?
Jag kände honom. Jag jobbade hos din mamma när du hade fötts.
Nej, han dog innan...
Jag serverade din pappa mat och städade upp efter honom.
Mina föräldrar stod i skuld till din mamma.
-Vad är det där? -Vad?
-Vem är du? -Det spelar ingen roll.
-Jo, det gör det. -Nej, jag bara skojade. Jag...
Jag är så glad att träffa dig.
Är du han? Vänta!
-Vänta! -Mår du bra, hjärtat?
Bedrar mina ögon mig? Vad är det för vålnad jag ser?
Hej, kära främling!
Nu förstår du! Ur skuggorna...
Snälla, ta ner mig härifrån!
Hjälp mig!
-Hjälp, jag är fastbunden! Fort! -Jag kan inte!
Beau!
-Pappa? -Spring!
OSKADLIGGÖR
Gör jag illa dig?
Okej, kom igen nu! Av med kläderna!
Kom igen! Nu räcker det.
Vad har jag sagt? Jag tänker inte göra det här ikväll igen.
Nu blir jag snart sårad. Du sårar mig om du gör så här.
Var är pappa?
Förlåt?
Du vet ju att pappa är död.
-Försöker du såra mig? -Jag bryr mig inte! Jag vill ha pappa!
Vill du också ha pappa?
Kom då! Du får som du vill!
Upp med dig!
-Jag kan inte. -Visst kan du det!
Är du stor nog att såra mamma, så klarar du det här också!
-Man får inte vara där uppe. -Upp!
-Vill du också gå upp? -Nej.
Vad var det där? Nickade du?
Nu får det vara nog!
Vi pratar aldrig mer om dig! - Och du går tillbaka!
VÄLKOMMEN HEM TILL WASSERTON
Ursäkta, men har begravningen börjat?
Den är slut. Man kan se en film där inne.
Mona... Mona Wassermann.
Vi har samlats här idag
med en gemensam kärlek för Mona, och med en känsla av plikt.
Plikten att sörja Monas bortgång, men också att fira hennes liv.
Mona, som var livrädd för ekorrar.
Hon byggde själv upp ett superföretag, och överträffade sina drömmar.
Mona var totalt hängiven sin älskade man,
som tragiskt nog gick bort när deras liv blomstrade.
Mona var också en hängiven mamma till sin enda överlevande son, Beau.
Hon älskade honom djupt, men han har valt att inte närvara idag.
Mona älskade Beau med en kärlek som kunde försätta berg.
Vi bör titta till bergen innan vi går, så att de står kvar.
HÄR FÖLL KRISTALLKRONAN SOM TOG LIVET AV MONA WASSERMANN
Vad kan man säga?
Jag hoppas att hon vet det. Jag önskar att jag fick säga henne det.
Att jag älskade henne.
Enligt hennes sista önskan, ska vi nu lyssna på hennes favoritlåt.
I 40 år har din säkerhet varit vår angelägenhet
Vår resa
Mycket säker Mycket prisvärd
Din säkerhet är vår angelägenhet
Bevisad effekt i behandling av ADHD
Allergilindringen är på väg
Gör det rikligt
Mycket säker
"Mamma! Vad är det här?"
BIG W FASTIGHETER
38 rehabiliteringskvarter redan upprättade i 29 delstater
Hallå?
Hej!
Ursäkta mig.
Jag trodde att den skulle börja klockan åtta på kvällen.
Jag tog med mig blommor. Jag lägger dem här då.
Hon är skyldig mig pengar också.
Men det här är inte rätt tillfälle, och det är väl inte dig jag ska prata med.
Okej...
Då går jag. Jag ska bara ringa efter en Uber till.
Jag kan göra det där ute. Jag beklagar sorgen, som sagt.
Elaine?
Det är jag.
Det är Beau.
Herregud!
Beau?
Nej, det kan inte vara du.
Jag kan inte fatta att det är du!
Herregud!
Förresten, det måste vara du. Det är ju din mamma.
Jag beklagar verkligen sorgen.
Vad gör du här?
Jag ville bara komma och ta avsked.
Och så vill jag beklaga sorgen, eftersom du är här. Jag är ledsen.
Jag kan inte fatta att det är du.
Och jag kan inte fatta att det är du.
Ser jag annorlunda ut? Du kände igen mig. Jag är gammal.
-Du är dig lik. -Nej, det är jag inte.
Jo, det är du.
Du också. Om man bortser från din kropp och ditt ansikte.
Arbetade du åt henne?
Vad menar du?
Ja, fram till förra veckan.
Jag dränkte min sorger innan jag kom hit. Min andedräkt luktar vin.
Fram till förra veckan?
Jag beklagar sorgen.
Jag väntade på dig.
Vad menar du?
Varför då?
Du bad mig att göra det.
Jag har det till och med skriftligt.
Jag ville att du skulle göra det.
Älskling... Älskling...
Vill du gå in?
Vill du att jag ska gå?
Vi går in.
Var är sovrummet?
Drakens lya.
Finns det några ljus?
Du kan väl gå till badrummet? Så är jag redo när du kommer tillbaka.
-Ska du inte klä av dig? -Jo.
Förlåt. Hej.
-Mår du bra? -Ja.
-Du då? -Du är så spänd.
-Oj, förlåt! -Slappna av.
Okej. Det var ett tag sen för mig.
Ja, för mig också.
-Jag gillar att du inte är macho. -Tack.
Ta av de där.
Jag menar att det verkligen var ett tag sen.
-Det har inte påverkat din virilitet. -Va?
-Du är superhård. -Är jag?
Herregud!
-Är den på? -Ja.
Är du säker på att kondomen sitter på ordentligt?
Herregud!
-Är du det? -Det är så skönt.
Åh, nej... Nej!
-Är det inte skönt? -Jo, men vänta!
-Vi börjar om. -Va?
-Är det inte skönt? -Jo, men vänta! Jag kan inte...
Jag tror att det händer. Vänta! Du måste vänta lite.
Sluta! Sluta!
Åh, jävlar! Herregud!
Gud!
Det där kändes verkligen.
Herregud! Det var mycket. Du spräckte kondomen.
Jag kommer också.
-Jag... -Vänta lite. Vänta!
Ligg stilla. Ligg stilla. Okej?
Åh, herregud!
Herregud! Herregud!
Jag trodde verkligen att jag skulle dö.
I hela mitt liv...
Tack så mycket! Tack så mycket!
Nej, fortsätt som om jag inte var här.
Vad skulle hända härnäst?
Inte?
Du verkar inte speciellt glad att se mig, hjärtat.
Jag var nyss död. Det här är ett mirakel.
Städa undan det här. Mata Harry.
Jobbade hon åt dig?
Det tror jag knappast, älskling.
I så fall kan du hälsa att hon har fått sparken.
Hur länge? Hur många år? Från början?
Hur känns det i huvudet? Du ser alldeles blåslagen ut.
Du kanske har fått hjärnskakning.
Känner du dig snurrig? Vet du var du är?
-Jag är i mitt hus. -Du är faktiskt i mitt hus, sötnos.
Men mitt hus är ditt hus, och det kommer det alltid att vara.
Men om du vet var du är, så borde du veta var du nyss var.
Och vad du gjorde. Jag såg precis allting.
Du vaknade inte bara upp, helt plötsligt.
Du dök inte bara upp från ingenstans, i din döda mors sovrum,
kort efter att du hade hört om hennes död!
-Du hamnade inte bara där! -Det var inte meningen.
-Jag vet det! -Jag visste att du inte var död!
Med mina egna ögon såg jag exakt vad du visste och inte visste.
Du såg min kropp.
Jag såg födelsemärket, mamma.
Jag vet att det var Marthas händer.
Det stämmer.
-God natt, älskling. -God natt, Martha.
Om jag hör några oljud, kommer jag och kittlar ihjäl dig!
Det...
Vad...? Hur...?
Hur kunde du...?
-Hur kunde du göra så mot henne? -Göra så mot henne?
Jag skulle aldrig skada den lojala hushållerska som hjälpte mig i 37 år.
Hon ställde upp frivilligt.
-Nej, det gjorde hon inte. -Jo, det gjorde hon.
-Nej, det gjorde hon inte! -Jag kunde inte hindra henne.
Hur mycket fick hon?
Tillräckligt för att alla i hennes släkt
skulle kunna säga upp sig, och aldrig mer behöver arbeta.
Och vet du en sak?
Det var värt varenda krona.
För nu vet jag.
-Vad vet du? -Allt.
Du vet ingenting.
Jaså, det tror du, Beau?
Tror du verkligen det?
Tror du heller inte att jag förstod, när du ringde för att berätta
att dina påhittade nycklar hade blivit stulna från din fantasidörr?
Men nycklarna blev ju stulna.
Tror du inte att jag ser igenom dina lögnaktiga planer och intriger?
Som när du gav mig samma CD-skiva i present två år i rad.
Den som du också gav till din jävla skolkurator.
Och när du köpte köksredskapen, efter att jag hade svurit att aldrig mer laga mat!
Redan som bebis avvisade du mig, och vägrade ta bröstet!
Alla andra självbelåtna fittor på gatan hade glada bebisar som tömde deras tuttar!
När du berättade den absurda historien om hur du missade flyget,
så var jag helt säker på att du aldrig hade tänkt att ta det!
Det hade varit chockerande om du faktiskt hade kommit hit!
Då hade jag blivit förvirrad. Vad hade jag gjort då?
Jag hade bett om Guds förlåtelse för att ha tvivlat på dig.
Men jag hade ändå blivit förstummad av misstro!
Går du nu?
Vart ska du?
Vad finns bakom dörren, Beau?
Vart i hela världen ska du ta vägen?
Du har alltid uppträtt som en plikttrogen och kärleksfull pojke.
Som om du kunde lura mig.
Det var aldrig äkta.
Hela ditt liv har du frågat varenda idiot du har träffat:
"Om jag gör så här, kan jag undvika det där? Eller vad händer då?"
Som om du föddes utan förmågan att välja!
Du låter allt lösa sig i din frånvaro. Alla får lösa det åt dig!
Tror du att det gör dig oskyldig?
Min mamma ville inte ens röra mig.
Hon skulle bara ha stampat på mig om jag brann.
Jag var inte värd hennes kärlek. Det blev jag aldrig.
Det spelade ingen roll vad jag gjorde. Jag förnekade mitt sanna jag.
Jag begravde det. Jag kvävde det. Men det spelade ingen roll.
Hon skyllde allt hennes mamma hade gjort på mig.
När jag fick dig, lovade jag att aldrig göra så.
Jag skulle ge dig all min kärlek.
Vet du vad jag säger när folk frågar om min son?
Jag säger att jag inte har någon aning.
Jag önskar att det var sant.
Berätta mer om den tiden.
När jag började hitta egna saker att göra,
så tog hon det personligt, och blev arg och ledsen.
Jag fick dåligt samvete och slutade.
Så hon tolkade din självständighet som ett svek?
Precis.
Vad menar du?
Kan du ge mig ett exempel?
Hon gav mig massor av kärlek.
Jag gav dig mycket kärlek. Förlåt!
Men om jag inte gav lika mycket tillbaka, tyckte hon att jag var otacksam.
Att jag försökte såra henne.
-Så kärleken var villkorlig? -Ja.
Det här gör dig gott, Beau.
Över 300 möten, och snällare saker än så sa du aldrig.
-Vilken var min favorit, Jeremy? -3 oktober 2018.
Hur kunde du...?
Hur kunde du göra så här mot mig?
Jag har haft drömmen sedan jag var liten.
Jag är en pojke i samma ålder som när drömmen började.
Det finns en till av mig. Han ser likadan ut.
Men han är modigare. Han frågar henne om pappa, eftersom jag inte vågar.
Sedan låser hon in honom på vinden.
Hon pratar aldrig om honom mer.
Vad skulle du vilja veta om din pappa? Om du inte var rädd och inget kunde hända?
-Jag vill veta sanningen. -Vad skulle du fråga mamma?
Jag skulle be henne...
-Att berätta sanningen! -Jag vet inte.
Tror du att hon har undanhållit sanningen?
-Ja! -Jag vet inte.
-Jag är nog rädd för sanningen. -Jag känner till sanningen nu!
Jag träffade pappa i skogen, så jag vet! Varför ljög du för mig?
-Vill du höra sanningen nu? -Ja!
Följ med.
-Dit upp? -Ja, precis.
Ingen får vara där uppe.
Vissa saker gjorde jag för att skydda dig. Det var för din skull!
-Jag vill inte gå upp. -Du vill ha sanningen. Du förtjänar den.
-Ingen fara. Jag följer med dig. -Jag vill inte!
Jag går precis bakom dig. Det är ingen fara.
Upp med dig. Jag går precis bakom dig!
Ingen fara, hjärtat. Upp med dig.
-Det är som i drömmen! -Jag går precis bakom dig.
-Herregud!
Det är precis som i drömmen!
Fattar du inte, din dumma idiot? Det var ingen dröm!
-Det var ett minne! -Vänta! Mamma, vänta!
Nej! Kom igen nu!
Beau?
Min fina, lilla pojke!
Beau, var inte rädd!
Nej!
Herregud! Älskling!
Hjärtat! Hjärtat!
Jag ville inte att du skulle få veta! Förstår du nu varför jag ljög?
Beau? Beau! Det där var din pappa!
Nej! Nej!
Förlåt! Förlåt! Jag vet att jag har varit en stygg son!
Snälla, förlåt! Jag gör vad som helst för dig!
Snälla! Snälla!
-Förlåt! -Själviska pojke!
Varför gråter du? Du vet inte vad jag gick igenom för att föda dig!
Stå upp!
Så nu gråter du? Nu behöver du mamma?
Sedan du klöste dig ut ur mig, har jag fått gräva djupt efter kärleken.
Men jag gav den till dig. Jag har gett dig hela mitt jävla liv!
Du bara tog och tog, tills jag var helt tom inuti.
Jag gav dig allt. Och vad har jag fått i gengäld?
Förolämpningar och tomma löften.
Du lovade att aldrig såra mig. Kommer du ens ihåg det?
Du lovade och svor på ditt eget jävla liv.
Men dina löften betyder inte ett skit.
Jag har blivit helt förstörd av kärlek, panik och oro.
Är min älskling hungrig? Mår han bra? Är han tillräckligt rädd för världen?
Och den ångesten har bara lett till sorg.
Och hat!
Ja, hat. Jag gör det. Jag hatar...
Mamma! Mår du bra?
Kan du andas?
Förlåt, det var inte meningen!
Förlåt!
Mår du bra?
Beau Isaac Wassermann. Född 10 maj 1975.
Varsågod.
Vi har samlats här för att bedöma omfattningen
av den åtalades skuld.
Till att börja med: en till synes harmlös tradition.
Varje måndag, innan de möten där han skyllde ifrån sig på sin mamma,
gick den åtalade till dammen för att mata ankorna.
Han missade heller aldrig chansen att mata sin terapeuts fiskar.
Mycket trevligt.
Men vad händer när han träffar en mänsklig tiggare samma kväll?
Den åtalade anstränger sig för att mata fåglar och fiskar.
Men han hjälper inte lidande medlemmar av sin egen art.
Protest! Det var massor av grova våldsbrott på nyheterna.
Alla blev uppmanade att undvika främlingar.
Det här är inget nytt!
Den åtalade funderade ofta på hur man kan minska lidandet för utsatta.
Allting tyder på att han kan känna medlidande.
Men han har valt att ignorera det. Lyssna på följande exempel.
Dag 49 under hans nionde år. Han är ute och handlar med sin mamma.
Vid ett tillfälle tappar hon bort honom. Det tror hon i alla fall.
Hon tror det värsta och får panik.
Hon letar överallt och ropar efter pojken, som har gömt sig bakom ett hörn!
Han har sett allting.
Min klient var faktiskt vilse. När han hittade sin mamma,
såg han hur rasande hon var och blev rädd att bli bestraffad.
I detta upprörda tillstånd ramlade hans mamma.
Hon slet av ett ledband i knät och skadade vristen.
Men den åtalade ingrep ändå inte.
Han var rädd!
I nästa exempel är den åtalade 15 år. Det är årets 210:e dag.
Han befinner sig i sällskap med ett gäng pojkar.
Den åtalade vill imponera på sina nya, hemska vänner.
Så han bjuder hem dem,
medan hans mamma köper födelsedagspresenter åt honom.
Han släpper in dem i hennes privata badrum,
och låter dem rota i hennes tvättkorg.
De undersöker och stjäl hennes underkläder.
Herregud! De tvingade mig! De tvingade mig!
Va? Vad gör du? Nej!
-Nej! -Herregud!
Herregud! Herregud!
Det han tycks göra av omtanke är symboliskt för hans hyckleri.
Titta på den här veckan.
Den åtalade bad Grace och Roger att köra hem honom.
Han skulle begrava sin mamma och påbörja sorgeperioden.
Roger erbjöd sig att köra hem honom samma kväll,
om det inte räckte att åka följande morgon.
Men Beau valde att åka följande morgon.
Han sköt upp resan, som redan var kraftigt försenad.
Om man granskar hans ansiktsuttryck när Roger erbjöd honom skjuts,
så ser man att han var panikslagen över att behöva åka hem.
Jag ville inte besvära honom. Han hade ju sina operationer!
Jag grät vid kistan, och när jag fick beskedet!
Jag grät i timmar!
Med detta i åtanke, ber jag er att reflektera över gårdagen.
Inte ens tre timmar efter att ha träffat en gravid knasboll,
som gav honom långa blickar, gav han henne den speciella gåva
som var avsedd för hans nyligen avlidna mamma!
Och när den gravida slampan erbjöd sig att lämna tillbaka gåvan,
insisterade han på att hon skulle behålla...
Nej! Vänta!
Mina ben sitter fast!
Vänta! Mamma! Jag kan inte röra mina ben!
Va? Mamma, snälla!
Snälla, hjälp mig!
Snälla! Klandra mig inte!
Hjälp! Hjälp mig!
Snälla, hjälp mig!
Hjälp! Hjälp!
Snälla, hjälp mig! Hjälp!
Jag vill inte... Nej!
Nej, inte min älskling!
Min älskling! Nej!
Nej, inte min älskling!
Undertexter: Niklas Gåsste, Fredrik Hultgren www.junefirst.tv
Ansvarig utgivare: Sara Karlsdotter de Costa Noble Entertainment AB