ACAPULCO REISEHÅNDBOK
Hugo, husker du hvor vi slapp?
Det har bare gått et øyeblikk, men det føles som et helt år.
Jeg fortalte om at jeg ble forfremmet.
For din strålende fremtid på Las Colinas.
Og Héctors...
Nedrykk. Ferdighetene mine passer bedre som vanlig bassenggutt.
Det åpnet døren for Memo.
- Vi trenger en ny bassengsjef. - Jeg vet hvem som hadde vært perfekt.
Det var mange krangler og brudd.
Jeg kan ikke ha noen i hjemmet mitt som fortsetter å oppføre seg slik.
Beklager, Héctor. Det er over.
- Vi burde slå opp. - Hva?
Chad og jeg slo opp.
Vi avlyste bryllupet.
Men det var også kjærlighet i lufta.
Spesielt for meg og Julia.
Jeg vil være med deg.
Diane hadde en ny medeier. Den veldig rike Ricardo Vera.
Mamma aksepterte Sara for den hun er.
Lupe syntes det var greit at Memo var med Lorena, på ett vilkår.
Du har én måned på deg til å fri.
Og Chad trengte en ferie fra alt sammen.
Gode nachoer.
Og... Hva har jeg glemt?
Bare tidenes viktigste nyhet.
- Pappa? - Greit. Kan like gjerne begynne der.
Jeg elsker en god cliffhanger.
Fy fa...
...en.
Hugo.
Dette er søskenbarnet ditt Paloma.
Har jeg hatt et søskenbarn alle disse årene?
Vet du hvor tøft det er å være meksikaner uten søskenbarn?
- Pappa, hvorfor er du her? - Jeg var i nabolaget,
og jeg så disse blomstene og husket at du liker blomster.
- Så, vel... - Ok, kult.
Hvis det er eneste grunn, så er oppdraget utført.
- Nei... - Jeg tar ut tulipanene. Jeg er allergisk.
- Men det var omtenksomt. - Å ja, tulipaner.
Ja vel, greit.
Jeg er i Acapulco for en venns minnegudstjeneste.
Men helt siden jeg kom hit,
har jeg samlet mot til å besøke deg.
Og søskenbarn.
Siden du teknisk sett eier stedet, har jeg ikke rett til å holde deg ute.
Sant.
Dere kan henge her, så setter jeg blomstene i vann.
Minus tulipanene, vennen!
Vil ikke at halsen din skal lukke seg. Jeg er en flott far.
Hva er det som foregår? Jeg fant ut at vi skulle besøke Julia,
men det viste seg å være din datters sted. Hvorfor fortalte du aldri om henne?
Jeg var pinlig berørt. Paloma og jeg har en komplisert historie.
Ok, men hva skjedde med deg og Julia? I historien har dere så vidt begynt.
Sant. Historien vår hadde så vidt kommet i gang.
Og neste kapittel har alle mulige slags vendinger.
Intriger, dobbeltspill og selvfølgelig romantikk.
- Skal vi? - Har jeg noe valg?
Nei.
Det hadde gått en måned siden Don Pablo og Diane hjalp meg med mammas bryllup,
og Julia og jeg ble et par.
Nå ser du ut som en assisterende leder.
Den er perfekt.
Kan ikke tro at du lagde den.
I hvert fall når vi fikk tid alene.
Slutt. Slutt.
Doña Nora. Beklager at jeg kom så tidlig.
Jeg ble ikke ferdig med Máximos uniform før sent i går kveld.
Visste du at det er tre cm forskjell på armene hans?
Selvfølgelig. Jeg måtte gi ham en skreddersydd konfirmasjonsdress.
Er det sant?
- Du er alltid velkommen her. - Takk.
Bare hold hendene der Gud kan se dem.
- Oi. - Frokost?
Overlat det til Esteban! Jeg lagde chilaquiles.
Hvis du hater chilaquiles, lagde jeg eggerøre.
Jeg må bare plukke ut totopoene.
Jeg er redd vi må dra.
- Jeg skal ha mitt første personalmøte! - Nei! Jeg føler meg som en dårlig vert.
- La meg i det minste lage... - Lunsj! Overlat det til Esteban.
- Takk. - Takk.
Hva kan jeg gjøre? Mannen min tenker på alt. Velsignelsen!
- Ja! Frels oss fra det onde. Amen. - Amen.
Ses senere. Tusen takk. Så flott.
- Lykke til, vennen! - Glad i deg!
De vokser opp så fort.
Mamma var glad for å ha funnet kjærlighet. Selv om hun elsket å ha sin nye mann der,
slet hun med å tilpasse seg til å "overlate det til Esteban".
Og Sara hadde andre problemer.
Ok, nå holder det. Jeg vet at du stjeler sjampoen min.
Den med rødt lokk som lager masse skum, lukter som mango
og gjør håret mitt silkemykt?
Esteban, det er balsamen min! Stjeler du den også?
Hei! Rydd rommet i stedet for å være baderomspoliti!
Jeg er ikke en vaskemaskin!
- Brukte du luffasvampen min? - Nei!
Julia og jeg hadde ikke fortalt Las Colinas at vi var sammen ennå.
Og selv om det var gøy å snike seg rundt...
- Appelsiner? - Elleve papayaer. Sjekk.
...var det vanskelig å få være alene, til tross for vårt lidenskapelige begjær.
Så vi møtes ved containerne klokka tolv?
Det er en date.
Håper det ikke er klippfisk i dag.
- Memo, hva gjør du? - Gjemmer meg for Lupe.
Hun ga meg en måned til å fri til Lorena, men mener hun 30 eller 31 dager?
I så fall har jeg én dag til.
Vet ikke om hun fulgte en månekalender eller en gregoriansk.
Skulle du ikke fri på tivoliet forrige uke?
Jo, men pariserhjulet ble ødelagt,
og berg-og-dal-banen "Den gale musen" var ikke like romantisk.
Ingenting er perfekt nok for mi amorcito.
Så søtt.
Det er ikke søtt å bli drept av en dame som har tilgang til sterke vaskemaskiner.
De vil ikke finne en eneste blodflekk.
Máximo, kan du idémyldre med meg etter morgenmøtet?
Jeg står over. Kan ikke risikere å møte Lupe.
Greit. Jeg hjelper deg med hva enn du trenger.
- Men du går glipp av mitt første... - Lykke til! Jeg har tro på deg!
Vær profesjonell. Vakten elsker å sladre.
Ja, sir. Jeg skal sende deg dokumentene senere.
Ok, kollega. Og jeg skal skaffe deg de andre dokumentene vi også snakket om.
Og noen mapper. Mapper er en greie.
Ok, stopp.
Er den emosjonelle fyren som vil rope sin kjærlighet fra taket, faren min?
Den kjepphøye, selvopptatte millionæren?
Vennen. Jeg er milliardær nå.
- Unnskyld. Lenge siden sist. - Det går bra.
Sist jeg så ham, var da jeg fikk en forhåndsinnspilt video
på en iPad da jeg ble uteksaminert fra handelshøyskolen.
Den modellen hadde ikke kommet ut ennå.
Og jeg fikk Pitbull til å gjøre en cameo da han var på sitt største. Dale.
Det er tryggere at du snakker om Las Colinas.
Vil du ha noe å drikke?
- Sanpellegrino... - Jeg snakket til Hugo.
- Å. Vann hadde vært flott. - Ok.
Samme her.
Men med kullsyre.
Og lime. Eller sitron.
Du bestemmer.
Hørte hun meg? Skal jeg fortelle henne det?
Akkurat.
Hvor var jeg?
Å, akkurat.
Jeg skulle holde mitt første møte.
Diane var kjent for sine dramatiske introduksjoner,
men siden Chad fortsatt var borte for å finne seg selv,
var hun ikke helt seg selv.
God morgen, alle sammen. Máximo skal holde morgenmøtene fra nå av.
Én dag tar han over etter Don Pablo, som kommer til å forlate meg.
For vet dere hva? Det er det folk gjør.
De drar.
Du må sette i gang før det blir verre.
Ok. Takk skal du ha, Diane.
Noen raske kunngjøringer før vi får gjestenes drømmer til å gå i oppfyllelse.
Med mindre de drømmer om å mate måkene, for det gjør dem veldig aggressive.
I går tok de nesten med seg en unge som holdt en churro.
Vi kan ikke fortsette å miste churroer.
Beto, vennligst overfyll baren til Cinco de Mayo.
Det er en stor høytid for amerikanske turister.
Så mye øl.
Og Héctor.
I kveld må du vaske hele bassengområdet grundig.
Det var det.
Noen spørsmål?
Noen?
Er det noen som helst som har spørsmål?
Lupe. Jeg så deg ikke.
- Hvor er Memo? - La ikke merke til at Memo ikke var her.
Dette er en lang måned på 31 dager, så jeg glemte ham.
Møtet er over.
Máximo.
Fantastisk jobbet i sted. Det er spennende å se en god venn skinne.
Jøss. Takk, Héctor. Jeg prøvde...
Jeg vet du sa at jeg skulle vaske, men noen må gjøre det for meg.
Jeg har en veldig, veldig viktig time.
- Hva slags time? - Oi, du tvinger meg til å snakke om det.
Hvis jeg ikke drar, kommer jeg til å være "Organdonasjonsnekteren Héctor".
Donerer du et organ?
Så modig!
Andre kan få si hva det er, men takk for at du er så kul.
Máximo, hvis jeg ikke overlever prosessen, så fortell historien min.
Máximo, bestevennen min. Kan noen andre fylle baren ved bassenget?
Har du også en time?
- Nei, jeg bare vil ikke. Jeg er trøtt. - Ok. Jeg kan vel gjøre det. Gå og hvil.
Takk, Máxi. Du er tidenes beste venn/sjef.
Dine likemenn liker visst å jobbe for deg, Máximo.
- Takk. - Det er ikke en kompliment.
Det er vanskelig å sette grenser, men nå som du er i denne posisjonen,
må du ikke være for vennlig med de ansatte.
Takk skal du ha, Don Pablo, men jeg kan være streng når jeg må.
Jeg lar ikke de ansatte løpe løpsk med forespørsler.
Máximo! Máximo Gallardo?
Kan vi ta fri i morgen?
Culture Club spiller i Mexico by, og vi må dra.
For å studere dem.
Ja.
Greit. Dere kan dra.
Men neste gang Culture Club skal holde en stor konsert i landet vårt,
kan dere glemme det!
Ser du? Tøff.
- Hva skjer, Memo? - Engelsk, takk.
Hva skjer, Memo?
Du har virkelig fått orden på stedet. Har du montert et vindu?
Det er bare til pynt.
Jeg ville gi en illusjon av lys.
Så, spurte Lupe etter meg på møtet?
Nei.
Kanskje.
Jeg kan ikke lyve lenger. Ja.
Hva skal jeg gjøre? Jeg greier ikke å bestemme meg.
Alle ideene mine føles for teite, vanlige eller omfattende.
Vet du om noen som trenger et pandakostyme for voksne?
Er det mulig at du tenker for mye på dette?
Du kan gå for klassikeren og fri ved Vinduet til havet.
Mener du utsiktspunktet som er det mest romantiske stedet i hele Las Colinas?
Jeg aner ikke hvorfor jeg ikke tenkte på det.
Men det blir umulig å holde stedet for oss selv.
Umulig hvis du ikke var bestevenn med den assisterende operative lederen.
Ville du gjort det for meg?
Ved solnedgang i kveld. Men legg igjen pandahodet. Det er nifst.
Miss Davies?
Beklager at jeg forstyrrer under cuatro manos,
men du har en overraskelsesgjest.
Chad?
Dessverre ikke. Det er Mr. Vera.
Du er ikke Mr. Vera.
Jeg er Mr. Veras storebror, Mr. Vera.
Du kan kalle meg Alejandro. Hyggelig å endelig møte deg, Diane.
Visste ikke at Ricardo hadde en bror.
Ricardo er vanligvis den som kjøper den nye, flotte leken.
Så er det jeg som må reparere den når den blir ødelagt.
Sier du at denne "leken" er ødelagt?
Jeg vet ikke. Jeg har ikke lekt med den ennå.
Hvis du eller broren din hadde sagt ifra, kunne vi ha gitt deg en unik velkomst.
Jeg ville ha hatt på meg klær.
Å nei, det er dette jeg ville se.
Hotellet, og hvordan det ser ut på en vanlig dag.
Fra nå av skal jeg ha oppsyn med selskapets nye investering.
Som din nye medeier liker jeg å ta tak i ting selv.
Med mindre det alt er for mange som tar tak i ting.
På grunn av cuatro manos. Hysterisk morsomt.
Vet du hva?
Det hadde vært en glede å vise deg en vanlig dag i vår vakre resort.
Vidunderlig.
Så fort jeg har kledd på meg.
Selvfølgelig.
Alt begynte å falle på plass til Memos magiske kveld med Lorena.
Kanskje Paloma fikk allergien fra meg.
Her er vår nye assisterende operative leder, Máximo,
som tilfeldigvis pynter det berømte Vinduet til havet.
Máximo? Ceviche-fyren? Broren min har fortalt meg masse om deg.
Hyggelig å hilse på deg. Visste ikke at Vera hadde en bror.
Du er den fjerde som sier det.
- Jeg begynner å bli fornærmet. - Unnskyld. Så pinlig.
Det går bra. Du kan gjøre det godt igjen med den legendariske Acapulco-cevichen.
- Snakker om ceviche. Følger samtalen. - Ja.
Vi kan jo ha en smaking akkurat her ved solnedgang.
Hva sier du?
Gjesten får det gjesten vil ha.
- Klassisk Don Pablo. - Ándale.
Denne veien. Noen ganger kan man se vår berømte lilla nise, Paul.
Det var det største øyeblikket i min bestevenns liv...
- Paul! - Men jeg hadde fått ordre
fra hotellets nye medeier. Hva skulle jeg gjøre?
Jeg hadde ikke noe annet valg enn å svikte en kjær venn for forretninger.
Der er fyren jeg kjenner.
Å, du kom tilbake til den fæle delen. Frem til nå var jeg veldig heroisk.
Stemmer det, Hugo?
Tvilsomt.
Du ga meg noe å drikke. Det betyr at det er håp.
Du kan fortsette. Jeg har lyst til å høre hva som skjer.
Ok.
Ok, nå er jeg forlegen.
Hvor var jeg?
Så...
Mamma kom hjem til det hun trodde var en dag full av gjøremål.
For mamma var det en god dag.
Hva er det du gjør?
Vasker klær? Ikke vondt ment, min brud, men det virket åpenbart.
Du var lei av å være en vaskemaskin, så overlat det til Esteban.
Men barna liker det på en viss måte.
Du kan ikke bruke for mye stivelse fordi Máximo har sart hals.
Da får han utslett i...
Ok, den er grei. Den er myk.
Nesten som balsam i klesform.
Men lukten. Å få riktig lukt er vanskelig.
Å, for en frisk duft.
Det lukter som håp.
Jeg har laget lunsj. Vil du ha en tortita?
Nydelig.
Å kline med Julia den dagen var som da mamma spiste Estebans tortita.
Jeg skulle ha likt det, men jeg greide det ikke.
Unnskyld, jeg greier ikke å slutte å tenke på at jeg sviktet Memo.
Han gledet seg til å fri ved Vinduet til havet.
Kjære, Memo er bestevennen din. Han skjønner det.
Ok, nå er jeg også distrahert.
Måkene er intense denne uka.
Så kan vi slutte med dette? Vær så snill?
Å snike seg rundt var gøy en stund, men jeg vil ikke holde det hemmelig mer.
Det er som om vi er sexy spioner.
"Sexy spioner" tafser ikke på hverandre over klærne bak en container.
Vil du ikke at andre skal få vite hva du føler om oss?
Hva du føler om meg?
Selvfølgelig vil jeg det. Det er bare det at...
...jeg føler at jeg begynner å bli jenta som stadig er sammen med sine overordnede.
- Ser du på meg som en overordnet? - Jeg mener det.
Siden jeg datet Chad, har jeg fryktet at de ansatte ser på meg som en opportunist.
Men jeg har mine egne drømmer.
Jeg tror ikke jeg er klar for å takle all den dømmingen igjen.
Det var forslaget mitt til effektiv søppelfjerning. Da er jeg ferdig.
Imponerende mappe. Jeg fakser "direksjonene" i morgen.
Så rart å se dere snakke forretninger her.
Det var her Memo og jeg klinte før vi gjorde det offisielt.
Jeg skjønner at du er sjefen min nå, og at jeg bare er bassenggutt igjen
og får enorme mengder driks. Men det er noe ved deg
som gjør det umulig for meg å ta deg på alvor. Jeg tror det er ansiktet ditt.
- Jeg ba deg bare om å flytte en lenestol. - Igjen hører jeg bare hvit støy.
Hei, Memo. Har du et øyeblikk?
Ja, det har jeg. Absolutt.
Ok, bra. Her kommer det.
Du vet at jeg tidligere sa at du kunne...
Gråter du?
Unnskyld. Jeg er bare så glad.
Jeg fortalte bestemor hvor jeg skal fri,
og hun ble så opprømt at hun ga meg forlovelsesringen sin.
Den er mye bedre enn den jeg kjøpte.
Denne endrer ikke farge med humøret ditt.
Jøss. Din abuela er uselvisk.
Ja.
At jeg blir forlovet i dag, gjør henne så glad at hun kan leve i fem år til.
Jøss, er det sant? Utrolig.
Men med et barnebarn som deg har hun sikkert levd et fullt liv alt.
Ikke egentlig. Livet hennes har vært fælt. Det er første gang hun smilte på flere år.
Hva ville du fortelle meg?
Gjør deg klar for champagne, for jeg skal ta med en god flaske.
- Jippi! - Jippi!
Eksklusive resorter må stadig utvikle seg.
Skal vi konkurrere med Cancún, må vi bli yngre. Mer sexy.
Beskriver du forretningsplanen din eller hvordan du dater?
Vi kommer nok til å komme godt overens, Miss Davies.
Tro meg, Mr. Vera.
Du har ingenting å bekymre deg for. Las Colinas er definisjonen av moderne.
Å, ok.
GAMMELDAGS ISKREM
Var det tankegangen bak Johnny Escoops?
Vel, Johnny Scoops er en institusjon.
Noen av gjestene kommer hit kun for å smake på hans klassiske smaker.
Sier du det?
- Mintsjokolade, takk. - Mintsjokolade?
- Skal bli. - Takk.
På tide å få inn nytt blod, Diane.
- Du vet jeg har rett. - Johnny Escoops!
- Nei! - Å!
Mr. Vera. Beklager at jeg forstyrrer,
men jeg vet hvordan din geniale ceviche-smaking kan bli mer genial.
I stedet for å være ved Vinduet til havet, hvorfor ikke ha hele havet?
Jeg kan reservere en flott del av stranda. Du får mer plass...
Han legger til strøssel. Det tar aldri slutt.
Hva? Ja. Greit. Å, greit.
Hvor enn du syns er det beste stedet. Jeg stoler på deg. Ja.
Er det sant? Det er flott, sir.
- Du får bakoversveis. - Vet du hva?
Siden vi skal være på et større sted, kan vi jo invitere noen gjester.
Tjue. Nei, la oss si 30.
Og i stedet for én type ceviche, tar du med ulike fra ulike steder.
Fra hele byen.
- Hadde ikke det vært gøy? - Veldig gøy.
- Er alt i orden, Máximo? - To tomler opp. Om bare jeg hadde én til.
Det tok hele dagen,
men jeg greide å flytte ceviche-smakingen og gjøre som Mr. Vera krevde.
Samtidig prøvde Memo å fri til Lorena idet solen gikk ned.
Det eneste problemet var at hun gikk underlig raskt.
Så flott at du ville gå tur med meg.
Det er hyggelig, men jeg skulle ønske jeg kunne nyte plantene litt mer.
Kan vi gå litt saktere?
Unnskyld. Jeg konkurrerte i kappgang på videregående.
Det er sant. Kappgang er stort i Mexico. Vi har vunnet ti gullmedaljer.
Vet du hva?
Det var riktig av deg å få oss til å sette ned farten. Hvorfor forhaste seg?
Nå som tante Lupe har sagt at vi kan date, kan vi ta oss god tid med å bli kjent.
Tenk på alt det første vi har foran oss.
Vår første tur i solnedgangen, vår første biltur.
Første konsert hvor jeg går meg vill i moshpiten, og du må redde meg.
Ja. Det var veldig konkret, men du skjønner hva jeg mener.
Jøss.
For et vakkert sted.
Jeg er enig.
Jeg også.
Kom igjen. Solen går snart ned.
Tante Lupe? Hva er det som foregår?
Lupe, jeg skal ikke fri i dag.
- Skulle du fri? - Et øyeblikk, kjære.
Hør her. Niesa di er det viktigste for meg i hele verden.
Men alt dette skjer for fort.
Vi trenger mer tid til å bli kjent, og til å kose oss uten press.
Så du feiger ut?
Nei! Jeg har til og med ringen til min abuela.
Å nei!
Lupe. Jeg vil tilbringe resten av livet mitt med deg.
Som min tante.
Men Lorena burde ikke bli tvunget til å forhaste seg. Det er ikke rettferdig.
Og når jeg endelig frir til henne,
vil jeg at det skal være på en måte som viser hvor godt jeg kjenner henne.
Det var tidenes sprøeste frieri ved Vinduet til havet.
Greit.
Ta den tiden du trenger. Men gi meg ringen som sikkerhet.
Og jeg innså at jeg måtte slutte å mase på Julia.
Jeg kunne ikke tro det jeg så.
Ceviche-selskapet, og kanskje hele karrieren min, hadde blitt ødelagt.
Jeg måtte gjøre noe. Så jeg løp.
Jeg løp for å finne Don Pablo.
Han hadde hatt rett hele tiden. Jeg greide ikke å sette grenser.
Og nå hadde jeg ødelagt alt med hotellets medeier.
ALEJANDRO VERAS SELSKAP CEVICHE-SMAKING
Å. Máximo.
Broren min hadde rett om deg. Du gjorde en fantastisk jobb.
Du har tenkt på alt.
Har jeg det?
Det stemmer. Imponerende gjort, Máximo.
Se opp, Don Pablo. Denne fyren kan ta jobben din en dag.
Det er planen, Vera.
Jeg vet ikke hvor jeg skal begynne. Hvordan? Når? Hvorfor?
Da du flyttet smakingen til stranda, glemte du din egen advarsel om måkene.
Så jeg lagde et ekstra arrangement her før gjestene våre ankom stranda.
Hvorfor advarte du meg ikke?
Av og til lærer man mest av å feile.
Máximo, du må bestemme deg for om du er her for å være venn med de ansatte,
eller om du vil gjøre hva enn som må til for å hjelpe hotellet med å lykkes.
Dette var din første strike. Jeg håper du ikke får tre.
Den kvelden innså jeg hvor vanskelig det kan være å tilpasse seg en ny rolle.
Diane hadde en lignende utfordring med sin nye, irriterende kjekke medeier.
Du har rett.
Vi burde stenge isbaren. Vi trenger nye butikker.
- Jeg er glad vi er enige. - Vær du sikker, Mr. Vera.
Jeg vil kjempe for mitt hotells hjerte og sjel.
Apropos det, si hallo til servitøren din for i kveld.
Å gud.
Ta godt vare på ham, Johnny.
Å gud.
Jeg skulle ta ut søpla fordi det virket snilt, men jeg føler en dyp skam.
- Har jeg gjort noe galt? - Nei, min kjære.
Du er den perfekte ektemann.
Og det er problemet.
Jeg kan være en mye dårligere ektemann.
Gi meg en øl nå! Og sørg for at den er kald!
Nei, jeg greier det ikke. Unnskyld.
- Skal jeg hente en øl til deg? - Nei, jeg vil ikke at du skal endre deg.
Men når du er så hjelpsom, får ikke jeg så mye å gjøre.
Hvorfor er ikke det bra?
Jeg ønsker å ta vare på familien min og hjelpe dere alle.
Jeg vet det er tåpelig, men det er som om dere ikke trenger meg.
Ikke engang til gjøremålene.
Hva er det du gjør?
Lager et rot. Som du umiddelbart må ta deg av.
- Ikke overlat det til Esteban! - Du er gal.
Jeg vil bare at du skal være lykkelig.
At du skal finne ut hva mer du vil ha her i livet.
Og jeg kan hjelpe deg ved å være mindre hjelpsom.
Jeg syns det er helbredende å vaske, for å være ærlig.
Oi! Hva har skjedd her?
Melet falt!
Det begynner å snø!
Jeg kan ikke se noe. Vent.
Gleder meg til hvetebrødsdagene er over.
Noen ganger, selv om hjertet ditt knuser,
må du godta rollen en annen ber deg om å spille.
Julia, jeg gikk gjennom forslaget ditt om å ha en kasse til sen utsjekking,
og det er en innovativ løsning. Jeg skal ta det opp med ledelsen.
Veldig bra, Gallardo.
Er det viktig for deg, er det viktig for meg.
Du er verdt å vente på. Vi kan ta det så sakte du vil, Julia.
Det var det året jeg lærte å sette forretninger først.
På godt og ondt.
Alle forholdene jeg hadde jobbet så hardt med å bygge, ville endre seg for alltid.
Hei, Máximo!
Ja, ok. Det holder. Rolig.
Noen få kunngjøringer. Heldigvis har måkene dratt til Cancún.
Héctor og Beto blir trukket i lønn
fordi Ximenas søskenbarn så dem på jai alai-finalen.
Julia, Alejandro Vera og kollegene hans drar i dag.
Sørg for at de får en flott avskjed.
Husk at vi er her for å...
Julia? Har du en kunngjøring?
Det har jeg.
Máximo og jeg dater.
Vi har vært sammen en stund,
og jeg bryr meg ikke om hva dere syns.
Jeg visste det! Jeg visste det! Jeg vant!
Betal, duster!
Kunne dere ikke vente én dag til?
Jeg kunne ikke vært gladere på deres vegne,
bortsett fra hvis dere hadde sagt det forrige tirsdag.
- Héctor, kan du veksle en hundrelapp? - Jeg kan veksle alt for deg.
Inntil videre fikk din kjepphøye, selvopptatte milliardær-far
rope kjærligheten sin fra taket.
Ok. Jeg snakker hull i hodet på deg i ditt eget hus.
Jeg er bare glad jeg fikk møte deg.
Men vi skal komme oss av gårde. Beklager at vi ble for lenge.
Vet du, jeg...
...skulle begynne å lage middag.
- Inviterer du meg til å bli? - Jeg inviterte søskenbarnet mitt.
Men siden du gir ham skyss, kan du også bli her.
Ok.
Tekst: Espen Stokka