RESEGUIDE FÖR ACAPULCO
Hugo, minns du var vi var?
Det har bara gått en minut, men det känns som ett helt år.
Friska upp mitt minne.
Jag sa ju att jag befordrades.
Skål för din ljusa framtid på Las Colinas.
Och Héctors...
Degradering. Mina färdigheter passar bäst hos en vanlig poolpojke.
Vilket gav Memo en chans.
- Vi behöver fortfarande en poolpojkechef. - Jag känner nog den perfekta killen.
Det var mycket gräl och uppbrutna förhållanden.
Jag kan inte ha nån i mitt hus som uppför sig på det viset.
Héctor, det är slut.
- Vi borde göra slut. - Vad?
Chad och jag gjorde slut.
Vi ställde in bröllopet.
Men kärleken spirade även.
Särskilt för mig och Julia.
Jag vill vara med dig.
Diane hade en ny hotelldelägare. Den väldigt förmögne Ricardo Vera.
Min mamma accepterade Sara för den hon är.
Lupe var okej med att Memo var med Lorena, på ett villkor...
Du har en månad på dig att fria.
Chad beslöt att han behövde semester från allt.
God nachos.
- Och... Vad är det jag glömmer? - Bara det viktigaste nånsin.
- Pappa? - Ja, okej.
Jag kan lika väl börja där. Jag älskar ju cliffhangers.
Vad i hel...
...vete.
Hugo.
Det här är din kusin, Paloma.
Vänta. Har jag haft en kusin i alla dessa år?
Vet du hur jobbigt det är att vara mexikan utan kusiner?
Pappa, vad gör du här?
Du vet... jag var i närheten, och...
...så såg jag de här blommorna, och kom ihåg att du gillar blommor.
- Så, tja... - Okej, coolt.
Är det ditt skäl för att vara här, så är du klar.
Jag tar bort tulpanerna eftersom jag är allergisk,
- men det var snällt. - Visst, ja. Tulpaner.
Okej.
Sanningen är att jag är i Acapulco för en minnesgudstjänst.
Men ända sen jag kom hit,
har jag försökt samla mod för att träffa dig.
Plus, kusiner.
Eftersom du tekniskt sett äger huset kan jag inte lagligen stänga dig ute.
Ja.
Stanna här, så sätter jag blommorna i vatten.
Akta tulpanerna, raring!
Jag vill inte att du får andnöd.
Jag är en suverän pappa.
Vad är det som pågår?
Precis när jag listat ut att vi ska träffa Julia,
så är det är din dotters hem. Varför har du aldrig berättat om henne?
Jag skämdes.
Paloma och jag har ett komplicerat förflutet.
Okej, visst. Men vad hände mellan dig och Julia?
För er historia hade precis börjat.
Det är sant. Vår historia hade precis börjat.
Och nästa kapitel har alla möjliga vinklar och vändningar.
Intriger, dubbelspel och givetvis, romans.
- Skall vi? - Har jag nåt val?
Nej.
Det har gått en månad
sen Don Pablo och Diane hjälpte till med min mors bröllop,
och Julia och jag blev ett par.
Nu ser du ut som en "biträdande chef".
Den är perfekt.
Ofattbart att du faktiskt har sytt den.
När vi fick ensamtid.
Sluta.
Doña Nora. Förlåt att jag är här så tidigt.
Máximos uniform blev inte klar förrän sent igår kväll.
Visste du att hans ena arm är kortare än den andra?
Så klart.
Jag var tvungen att låta sy upp hans konfirmationskostym.
Vad? Allvarligt?
- Du är alltid välkommen här. - Gracias.
Håll bara dina händer där Gud ser dem.
- Åh, nej. - Frukost?
Det fixar Esteban! Jag har gjort chilaquiles.
Om du nu inte hatar chilaquiles, för då har jag gjort äggröra.
- Det är bara att ta bort alla totopos. - Det låter gott, men vi måste gå.
Det är första morgonen jag leder personalmötet!
Åh, nej. Vänta! Jag känner mig som en usel värd.
- Låt mig åtminstone... - Lunch! Det fixar Esteban!
- Gracias. - Gracias.
Vad kan man göra? Min make tänker på allt. Välsignelsen!
- Självklart! Fräls oss ifrån ondo. Amen. - Amen.
Vi ses senare. Tack. Vad fint.
- Lycka till, älskling! - Älskar dig, mami!
De växer upp så snabbt.
Min mamma var lycklig och nykär.
Och även om hon älskade att ha sin nya make nära,
hade hon svårt att vänja sig vid "det fixar Esteban".
Sara hade andra problem.
Nu räcker det. Jag vet att du stjäl mitt schampo.
Det med den röda korken, som löddrar lätt och luktar mango,
och gör mitt hår silkesmjukt?
Esteban, det är mitt balsam! Stjäl du av det också?
Du där!
Städa ditt rum istället för att leka badrumspolis!
Jag är ingen tvättservice!
- Använde du min svamp? - Nej!
Sen vi började dejta,
hade Julia och jag inte visat det på Las Colinas än.
Och även om det hade varit kul att smyga omkring...
Apelsiner?
Ah...
Elva papayor. Check.
...var det svårt att få privattid, trots hettan i vår passion.
Okej, så då möts vi vid soptunnorna kl 12?
Det gör vi.
Hoppas de inte serverar saltad torsk idag.
- Memo, vad gör du? - Gömmer mig för Lupe.
Hon gav mig en månad för att fria till Lorena.
Men menade hon 30 eller 31 dagar? För då har jag en dag på mig.
Jag vet inte om hon går efter månkalendern eller den gregorianska.
Skulle du inte fria förra helgen, på marknaden?
Jo, men då gick pariserhjulet sönder,
och berg-och-dalbanan "Galna musen" verkade inte lika romantisk.
Inget är perfekt nog för mi amorcito.
Så gulligt.
Det är inte gulligt att bli mördad av en kvinna
som har tillgång till industriella tvättmaskiner.
De skulle inte hitta en enda blodfläck.
Hjälper du mig brainstorma efter morgonmötet?
Jag skippar det. Jag kan inte riskera att träffa Lupe.
Visst, jag hjälper till med det du behöver.
- Men du missar mitt första officiella... - Lycka till! Jag tror på dig!
Var professionell. Den här vakten skvallrar.
Ja, sir.
Jag ska se till att skicka er dokumenten senare.
Okej, kollega.
Och jag ska ta fram de andra dokumenten vi diskuterade också.
Plus några mappar. Mappar är en grej.
Okej, vänta nu.
Är den här sorgliga, känslosamma killen som vill basunera ut sin kärlek min far?
- Den stöddiga, självupptagna miljonären? - Raring. Jag är miljardär nu.
- Förlåt, det var tydligen länge sen. - Ingen fara.
Sist livstecknet var ett förinspelat meddelande
på iPaden till min examen från handelshögskolan.
Den iPaden hade inte ens släppts än.
Sen fick jag Pitbull att spela in en hälsning när Pitbull var på topp. Dale.
Vet du vad? Det är nog bättre om du pratar om Las Colinas.
Vill du ha nåt att dricka?
- San Pellegrino... - Jag pratade med Hugo.
- Vatten vore gott. - Okej.
Samma här. Men med bubblor. Och lime. Eller citron.
Du får välja.
Tror du hon hörde mig? Ska jag gå och säga till?
Visst.
Var var jag? Visst ja.
Jag skulle precis hålla mitt första möte.
Även om Diane var känd för sina ikoniska, dramatiska presentationer,
då Chad fortfarande var ute på sin självupptäckande resa,
var hon inte sig själv.
Godmorgon, allihop.
Framöver kommer Máximo att hålla morgonmötena.
En dag ska han ta över efter Don Pablo,
som kommer lämna mig.
För gissa vad, hörni. Det är sånt folk gör.
De lämnar.
Bäst att du sätter igång innan det blir värre.
Okej. Tack för det, Diane.
Bara några meddelanden innan vi uppfyller våra gästers drömmar idag.
Om de inte drömmer om att mata fiskmåsar, för det gör dem väldigt aggressiva.
Igår flög de nästan iväg med en barn som höll i en churro.
Vi kan inte förlora fler churros.
Och Beto, se till att överfylla baren inför Cinco de Mayo.
Det är en storhelg för amerikanska turister.
Så mycket öl.
Och, Héctor.
Ikväll vill jag att du storstädar hela poolområdet.
Det var allt.
Några frågor?
Nån? Är det nån som har några frågor?
Lupe, jag såg dig inte.
Var är Memo?
Jag märkte inte ens att Memo inte var här. Det är en så lång 31-dagsmånad.
Jag glömde hålla koll på honom.
Mötet ajourneras.
Máximo. Oye, bra jobbat där.
Det är alltid spännande att se en vän briljera.
Wow. Tack, Héctor. Jag försökte...
Du gav mig städtjänst, men jag behöver nån som kan täcka upp för mig.
Jag har ett väldigt, väldigt, väldigt viktigt möte.
Vad då för möte?
Wow. Du tänker faktiskt tvinga mig berätta.
Okej, låt säga att om jag uteblir,
kommer jag kallas "Héctor organdonations-stoppet."
Ska du donera ett organ?
Vad modigt!
Det är upp till omgivningen vad de vill kalla det, men tack.
Och, Máximo, om jag inte överlever, berätta min historia.
Máximo, min polare. Tror du nån annan kan fylla på poolbaren?
Har du också ett möte?
- Nej, jag bara vill inte. Jag är trött. - Okej, jag kan väl göra det. Vila du.
Tack, Máxi. Bästa vän/chefen nånsin, bror.
Dina likar verkar gilla att arbeta för dig, Máximo.
- Tack. - Det är inte en komplimang.
Att sätta gränser är svårt, men nu när du har den här positionen,
bör du inte vara för vänskaplig med personalen.
Tack, Don Pablo, men lugn, jag kan vara tuff när det behövs.
Och jag ska inte tillåta massa specialönskningar.
Máximo! Máximo Gallardo?
Kan vi få ledigt imorgon?
Culture Club spelar i Mexico City, och vi måste dit.
- För att göra research. - Ja.
Visst. Ni får ledigt.
Men nästa gång Culture Club kommer hit för att ha en jättekonsert,
då kan ni glömma det!
Ser du? Tuff.
- Läget, Memo? - Engelska, tack.
Hur är läget, Memo?
Vad fint du har gjort här.
- Har du installerat ett fönster? - Det är bara dekoration.
Jag ville skapa en illusion av ljus.
Så... Frågade Lupe efter mig på mötet?
Nej.
Kanske.
- Jag kan inte ljuga för dig. Ja. - Vad ska jag göra?
Jag kan inte välja frieri.
Alla mina idéer känns för töntiga eller vanliga, eller utstuderade.
Förresten, vet du nån som behöver en pandakostym i vuxenstorlek?
Är det möjligen så att du överanalyserar det här lite?
Du skulle ju kunna köra klassikern och fria vid Havsfönstret.
Du menar den pittoreska vyn
som anses vara den mest romantiska platsen i hela Las Colinas?
Undrar varför jag inte tänkt på det.
Problemet är att det vore omöjligt att hålla det privat.
Omöjligt – om man inte är bästa vän med biträdande chefen.
- Skulle du göra det för mig? - Solnedgången, ikväll.
Men skippa pandahuvudet. Det är läskigt.
Miss Davies?
Förlåt att jag stör under fyrhandsmassagen,
men du har en överraskningsbesökare som vill träffa dig.
- Chad? - Dessvärre inte. Det är Mr. Vera.
- Du är inte mr Vera. - Jag är mr Veras äldre bror, mr Vera.
Men kalla mig Alejandro. Trevligt att äntligen träffas, Diane.
Jag visste inte att Ricardo hade en bror.
Ricardo är den som köper de nya leksakerna,
sen är det jag som får laga dem när de är trasiga.
Antyder du att den här "leksaken" är trasig?
Jag vet inte. Jag har inte lekt med den än.
Hade du eller din bror meddelat att du skulle komma,
hade vi arrangerat ett specialvälkomnande.
- Jag hade varit påklädd. - Nej. Det här är just det jag ville se.
Hotellet och hur det ser ut en vanlig dag.
Från och med nu kommer jag bevaka vårt företags nya investering.
Och som din nye delägare föredrar jag handpåläggning.
Om du inte redan har för många händer på dig.
På grund av fyrhandsmassagen. Kul.
Vet du vad?
Jag ger dig gärna en rundtur på vår vackra resort.
Underbart.
- Så fort jag klätt på mig. - Så klart. Givetvis. Ja.
Allt såg ut att ordna sig för Memos magiska kväll med Lorena.
Vet du vad?
Paloma kanske har ärvt allergin från mig.
Här står vår nya biträdande chef, Máximo,
och lägger till ytterligare dekorationer till vårt berömda Havsfönster.
Máximo? Ceviche-killen? Så klart. Min bror har berättat om dig.
Trevligt att råkas. Jag visste inte att mr Vera hade en bror.
Du är fjärde personen som säger så.
- Nu börjar jag bli förolämpad. - Förlåt. Jag skäms.
Glöm det. Om du vill gottgöra mig,
kan du väl hämta lite av Acapulcos legendariska ceviche?
Ni pratar ceviche. Jag är med.
Jag vet. Vi kan väl ha en provsmakning? Här. I solnedgången.
Vad sägs?
Gästerna får det gästerna vill ha.
Klassisk Don Pablo.
Ándale.
Den här vägen. Ibland visar sig vår berömda lila tumlare, Paul.
Det var min bästa väns livs största händelse...
- Paul! - ...men jag fick order
från hotellets nya delägare. Vad skulle jag göra?
Jag hade inget annat val än att svika en vän för affärer.
- Den mannen känner jag igen. - Du kom tillbaka mitt i den dåliga delen.
- Fram till nu var jag heroisk. - Stämmer det, Hugo?
Tveksamt.
Du tog med dryck till mig ändå. Då finns det hopp.
Fortsätt du. Jag vill se vart historien leder.
Okej.
Okej, nu är jag generad. Var var jag?
Så...
Min mamma var på väg hem till vad hon trodde skulle bli en dag av sysslor.
Vilket för min mamma var en bra dag.
Vad gör du?
Tvättar?
Ta inte illa upp, maka, med det är uppenbart.
Du var ju trött på att vara en tvättservice.
- Jag tänkte, det fixar Esteban. - Barnen vill ha det på ett visst sätt.
Inte för mycket stärkelse, Máximos nacke är känslig.
Han får utslag på nacken om...
Okej, den här är okej. Den är mjuk.
Nästan som hudkräm i klädform.
Men doften. Att få doften rätt är lurigt...
Åh, vad fräscht.
Det doftar som hopp.
Jag har gjort lunch. Vill du ha en smörgås?
Den är jättegod.
Att hångla med Julia den dagen
var jämförbart med att mamma åt Estebans smörgås.
Även om jag borde ha njutit, kunde jag inte det.
Förlåt, det är bara...
Jag kan inte sluta tänka på att jag svek Memo.
Han såg verkligen fram emot att fria vid Havsfönstret.
Älskling, Memo är din bästa vän. Han kommer förstå.
Nu är jag också distraherad. Fiskmåsarna är intensiva den här veckan.
Kan vi sluta med det här då? Snälla?
Att smyga var kul ett tag,
men jag vill inte hålla det hemligt längre.
Men det är som att vara sexiga spioner.
"Sexiga spioner" tafsar inte på varandra bredvid en sopcontainer.
Vill du inte att andra ska få veta hur vi känner?
Vad du känner för mig?
Klart att jag vill.
Det är bara...
Det känns som om jag blivit flickan som dejtar sina överordnade.
- Ser du mig som överordnad? - Jag menar allvar.
Sen jag dejtade Chad...
...är jag rädd att personalen ser mig som opportunist.
Men jag har mina egna drömmar.
Jag är bara inte redo att hantera all kritik igen.
Och det är min idé för effektiv sophantering.
Därmed är min containerpresentation över.
Imponerande portfolio. Jag faxar över det detaljerna imorgon.
Det är konstigt att se er prata affärer här ute.
Här brukade jag och Memo hångla innan vi gjorde förhållandet officiellt.
Jag fattar att du är min chef,
och att jag återigen är en lågt stående poolpojke.
Fast en som håvar in dricks. Men det är nåt med dig
som gör det omöjligt för mig att ta dig på allvar.
Kanske ditt ansikte.
Jag bad dig bara flytta en solstol.
Allt jag hör är vitt brus.
Du, Memo. Har du tid?
Ja. Det har jag. Absolut.
Okej, bra. Då så.
Du vet tidigare, att jag sa att du kunde...
Gråter du?
Förlåt. Jag är bara så lycklig.
Jag ringde min mormor och sa var jag skulle fria,
och hon blev så upprymd att hon gav mig sin förlovningsring.
Den är så mycket finare än den jag köpte.
Den här ändrar inte färg efter humör.
Wow. Din abuela är så osjälvisk.
Ja.
Hon sa att min förlovning skulle bringa henne så mycket glädje
att hon tror att hon kan leva fem år till.
Wow. På riktigt? Fantastiskt. Men, med en dotterson som du,
har hon nog redan levt ett fullt och tillfredställande liv.
Inte direkt. Hennes liv har varit rätt hemskt.
Det här är första gången hon har lett på åratal.
Vad var det du ville säga?
Gör dig redo för champagne ikväll för jag tar med mig en flaska.
- Hurra! - Hurra!
Lösningen till ett högklassigt resort är fortsatt utveckling.
Om vi ska tävla med Cancún, måste vi bli yngre.
Är det din affärsplan eller din approach till att dejta?
Du och jag ska nog komma väl överens, miss Davies.
Tro mig, mr Vera.
Du har inget att oroa dig för. Las Colinas är i högsta grad aktuellt.
Visst.
GAMLA TIDERS GLASS
Vad var då tanken bakom Johnny Glasskula?
Johnny Glasskula är en institution.
Några av våra gäster kommer endast för att provsmaka hans klassiska smaker.
Stämmer det?
- En mintchoklad, tack. - Mintchoklad?
- Det ska bli. - Tack.
Dags att ta in lite nytt blod, Diane.
- Du vet att jag har rätt. - Johnny Glasskula.
- Nej! - Åh, nej!
Mr Vera. Förlåt att jag stör,
men jag har kommit på ett sätt att göra ceviche-provsmakningen ännu bättre.
Istället för att ha den vid Havsfönstret, varför använder vi oss inte av havet?
Jag kan reservera en vacker del av stranden.
Det ger bättre utrymme och...
Herregud. Han lägger till strössel. Det tar aldrig slut.
Vad? Ja. Visst. Visst.
Välj den plats du tror passar bäst. Jag litar på dig.
Jaså? Vad bra.
- Okej, - Du lär bli överväldigad. Och vet du vad?
Eftersom vår lokal är större, kan vi väl bjuda in lite gäster?
Tjugo. Nej, bjud in 30.
Och istället för en slags ceviche, ta med olika sorter från olika platser.
Från hela staden.
- Vore inte det kul? - Jättekul.
Allt bra, Máximo?
Jätte. Två tummar upp. Jag önskar jag hade tre.
Det tog hela dagen,
men jag lyckades flytta provsmakningen och ändå lyda mr Veras krav.
Samtidigt försökte Memo tajma sitt frieri till Lorena med solnedgången.
Enda problemet var, att hon gick ovanligt fort.
Jag älskar att du ville ta en kvällspromenad.
Eller hur? Så mysigt.
Men jag önskar att jag fick njuta mer av de här växterna.
Vi kanske kan sakta ner lite?
Förlåt. Jag tävlade i gång i high school.
Hon ljög inte. Gång är stort i Mexiko. Vi har vunnit typ tio guldmedaljer.
Vet du vad?
Du har rätt i att vi ska gå långsammare. Vi har ingen brådska.
Nu när moster Lupe sagt att vi får dejta, kan vi ta oss tid och lära känna varandra.
Tänk på alla förstaupplevelser vi har framför oss.
Vår första promenad i solnedgången, vår första resa.
Första konserten där jag tappar bort mig och du måste rädda mig.
Ja. Det var jättespecifikt, men du fattar.
Wow.
- Vad vackert det är här. - Jag håller med.
- Jag också. - Oj!
Skynda. Vi har inte hela dagen på oss.
Moster Lupe? Vad är det som händer?
Lupe, jag ska inte fria idag.
Tänkte du fria?
Ett ögonblick, min älskade.
Hör på.
Din niece är det viktigaste i världen för mig.
Men allt går för snabbt.
Vi behöver lära känna varandra mer och kunna njuta utan press.
Så du fegar ur?
Nej! Jag har till och med min abuelas ring.
Åh, nej!
Lupe...
Jag vill leva resten av mitt liv med dig.
Som min ingifta moster.
Men Lorena borde inte hetsas in i nåt.
Det är inte rättvist.
Och när jag äntligen friar till henne,
vill jag göra det på ett sätt som visar hur väl jag känner henne.
Det var det mest bisarra frieriet som nånsin skett vid Havsfönstret.
Okej.
Ta er tid. Men ge mig ringen som pant.
Då insåg jag, att jag behövde sluta hetsa Julia.
Jag kunde inte tro det jag såg.
Cevichefesten och kanske även min karriär hade just förstörts.
Jag var tvungen att göra nåt. Så jag sprang.
Jag sprang för att hitta Don Pablo.
Han hade haft rätt hela tiden. Jag kunde inte sätta gränser.
Nu hade jag förstört alla chanser med delägaren till hotellet.
ALEJANDRO VERAS CEVICHE-PROVSMAKNING
Máximo.
Min bror hade rätt om dig.
Du har gjort ett fantastiskt jobb. Du har tänkt på allt.
- Har jag? - Det stämmer.
Imponerande arbete, Máximo.
Se upp, Don Pablo. Han kanske snor ditt jobb en dag.
Det är planen, mr Vera.
Var ska jag börja?
Hur? När? Varför?
När du flyttade provsmakningen till stranden,
glömde du din egen varning om fiskmåsarna.
Så jag skapade ett backup-event här
innan våra gäster ens beträdde stranden.
Varför varnade du mig inte tidigare?
Ibland lär man sig bäst av att misslyckas.
Du måste bestämma dig för om du är här för att vara vän med personalen,
eller om du ska göra det som krävs för att hjälpa hotellet nå framgång.
Det här var din första strike.
Hoppas du inte kommer till tre.
Den kvällen insåg jag hur svårt det kan vara
att anpassa sig till en ny roll.
Diane stod inför en liknande utmaning med sin nya, irriterande stiliga delägare.
Du har rätt. Vi borde stänga glassbaren.
Vi behöver modernare hyresgäster i boutiquerna.
- Bra att vi är överens. - Var så säker, mr Vera.
Jag kommer kämpa för mitt hotells hjärta och själ.
Vilket påminner mig, säg hej till din servitör för kvällen.
- Åh, gud. - Ta väl hand om honom, Johnny.
Åh, gud.
Jag tänkte ta ut soporna som en välmenande gest,
men plötsligt känner jag skam.
- Har jag gjort nåt fel? - Nej, min käraste.
Du är den perfekta maken.
Och det är problemet.
Jag kan vara en mycket sämre make.
Ge hit en öl!
En kall en! Nej, jag kan inte. Förlåt mig.
- Vill du att jag hämtar dig en öl? - Nej, jag vill inte att du förändras.
Men när du är så hjälpsam blir det inte så mycket för mig att göra.
Varför är inte det bra?
För att jag vill ta hand om min familj och hjälpa er alla.
Jag vet att det låter dumt, men...
...det är som om ingen behöver mig. Inte ens för att göra sysslorna.
Vad gör du?
Jag stökar till. Det här kräver din uppmärksamhet.
Låt inte Esteban fixa det!
Du är galen.
Jag vill att du ska vara lycklig.
Och att du listar ut vad mer du vill ha ut av livet.
Jag kan hjälpa genom att hjälpa mindre.
Jag tycker faktiskt att det är terapeutiskt att städa.
Oj! Vad hände här?
Mjölet föll ner.
Här kommer snön!
Jag ser inget! Vänta.
Jag längtar till när "smekmånadsfasen" är över.
Ibland, även om det krossar ens hjärta,
måste man acceptera rollen nån annan ber en spela.
Julia, jag kollade igenom ditt förslag
att strömlinjeforma utcheckningen med en drop-box kvällstid,
och det verkar vara rätt påhittigt. Jag för det vidare.
Mycket bra, mr Gallardo.
Är det viktigt för dig, är det viktigt för mig.
Du är värd att vänta på. Vi tar det i din takt, Julia.
Det året lärde jag mig att sätta affärerna först.
På gott och ont.
Och alla relationer jag kämpat så för att bygga började förändras.
Hej, Máximo!
Okej, det räcker. Lugna ner er.
Några kungörelser.
Fiskmåsarna har tack och lov migrerat till Cancún.
Och Héctor och Beto får avdrag på lönen
då Ximenas kusin såg dem på jai alai-finalen.
Och Julia, Alejandro Vera och hans kollegor åker idag.
Låt oss se till att de får ett underbart avsked.
Kom ihåg, vi är här för...
Julia? Har du nåt att tillägga?
Det har jag.
Máximo och jag dejtar.
Vi har varit tillsammans ett tag, och...
Jag struntar i vad ni tycker om det.
Jag visste det, jag visste det! Jag vann!
MÀXIMO & JULIA 1985 - $100 000
Betala, förlorare!
Kunde ni inte väntat en dag till?
Jag kunde inte vara gladare för er skull, förutom om ni hade sagt det i tisdags.
- Héctor, kan du växla en hundring? - Jag växlar vad som helst för dig.
Men då, fick din kaxiga, självupptagna miljardärfar
basunera ut sin kärlek.
Okej. Här babblar jag sönder dig i ditt eget hem.
Jag är bara så glad att se dig, Paloma.
Men du ska få slippa oss.
Förlåt om vi stannat för länge.
Vet ni, jag...
...tänkte börja med middagen.
Bjuder du mig att stanna?
Jag bjöd faktiskt in min kusin.
Men eftersom han åker med dig, kan du också stanna.
Okej.
Undertexter: Victoria Heaps