Tak kdo bude odvážný a dá si oči?
Pověz mi, Gustavo, čím se vlastně živíš?
Na roli drsnýho otce je trošku pozdě.
Už jsme se vzali.
Jen si tak povídám.
To nevadí, lásko, Já se na to těším.
Jsem umělec.
To je jeho malba.
To namaloval on?
Ty jo.
Já myslel, že to malovalo prsty mé vnouče, o kterém jsi mi taky neřekla.
Taky vypomáhám v komunitě.
Kolik ti za to platí?
Za dvacku ty oči sním.
Jistě. Vás zajímají jen peníze.
Ale pro jiné je důležitá emocionální spokojenost.
Divné, pamatuju si, že jsem za tenhle dům, ve kterém žiješ, platil penězi, ne pocity.
No tak, buďte na sebe milí.
Hele.
Nevím, co ti Paloma navykládala, ale takový já nejsem.
Nebo jsem takový nebyl zpočátku.
Dobře. A co se tedy stalo?
- Sedls mu na lep. - Ne.
No, když se ptáš,
povyprávím ti o začátku své pouti sem.
Zvykal jsem si na svoji novou pozici zástupce vedoucího provozu
a Julia začínala pracovat na svém novém butiku.
Už nedělala na recepci.
V normálních šatech tě vídám běžně, ale ne tady.
- Sekne ti to. - Díky, miláčku.
Jsem ráda, že vypadám dobře, celou noc jsem nespala.
Rozbil se mi šicí stroj a já hodinu neúspěšně šila hedvábné šaty.
A to je hodně času?
Nebo málo?
Asi to bude hodně.
Hele! Můžeš přijít k nám a použít šicí stroj mojí mámy.
Lásko, díky, ale nechci obtěžovat.
Ani nevím, jestli mě má ráda.
Ale má tě ráda.
No teda. Teď mám pocit, že mě nesnáší.
Ne, ani tě pořádně nezná.
Ví jen to, že s námi nechceš jít do kostela.
Nejsem tak pobožná jako ona.
Ani Ježíš není tak pobožný jako ona. Promiň, Ježíši.
Třeba to bude dobré.
Bude ráda, že tam jsi. A možná vás to sblíží.
Kdo ví? Tak dobře, zajdu tam.
Díky, lásko.
- Ty můj nejmilejší… - Žádné dotyky!
Promiň. Chad nás ještě neviděl spolu.
Nevím, jak zareaguje.
Jo, máš pravdu.
Chad reaguje nečekaně.
Julie! Máximo!
To je teda nečekané.
Vypadá jako skandinávský Ježíš.
Promiň, Ježíši.
Chade, hermigo!
- Julie, ty taky. - Dobře.
Chci vám říct, že o vás vím.
Pověděly mi to hory v Peru.
A moje máma.
Ale chci říct, že vám žehnám.
Ty jo. Díky.
Jo, to je od tebe velmi osvícené, Chade.
Ne, neskončil jsem.
Na svých cestách jsem se naučil nacházet radost ve štěstí druhých.
Oběma vám ze srdce přeji naplněný život v lásce,
a pokud budete chtít, s krásnými dětmi, které mi budou říkat tío Chade.
Ulevilo se mi, že mu to nevadí.
Skoro až v nepříjemné míře.
Konečně jsem zase mohl zpátky do běžného provozu.
Takže hotel máme tento víkend obsazený na 100 %.
Tak našim hostům dopřejme 110% zážitek!
Skvělý nápad! Šetřete si energii pro hosty!
A teď oznámení.
Zaprvé Julia otevírá butik,
a Lorena proto byla povýšena na recepční.
Děkuju vám za tuhle příležitost.
To bylo tónem recepční.
Řekni mi, až tě to pitomý usmívání přestane bavit.
Paní Daviesová, asi máte taky důležité oznámení.
To mám.
Všichni si držte klobouky,
protože se vrátil můj parťák, moje pravá ruka, můj syn Chad!
Ten svůj malý výlet si užil, ale teď bude zase všechno v normálu.
Ahoj. Víte, já jsem si neužíval na malém výletě,
duchovně jsem se probudil a jde o to, aby se všechno do normálu nevrátilo.
Namaste.
Dobře, dále se dozvíme o novém, geniálním zařízení u bazénu.
Tak tedy.
S radostí vám představujeme zbrusu nový…
Raz, dva, tři!
- Dětský club. - Dětský club!
Cože?
Píše se to s C,
protože tak se pozná, že tam bude zábava.
Pokud uvidíte rodiče s dětmi, pošlete je k nám.
Tolikrát jsme to nacvičovali. Ruce, pak slova, ne?
To jsem udělal.
Tak. A další na programu…
Promiňte, že ruším. Máximo, musíš jít hned se mnou.
Jistě! Mám jen jednu otázku. Proč jsem nebyl pozvaný na svatbu?
Cože?
Kvůli mému tančení?
Víš, nemusím být ve vláčku vždycky první.
Vážně vás to štve, co?
No… Jak to, že mě moje jediná dcera nepozvala
na svůj nejdůležitější den v životě?
Jenže to byl den, kdy jsem získala grant
na zásobení milionu domácností v Chiapas čistou vodou, ale neva.
Počkat.
Jestli se zlobíš, že to mezi mnou a mámou nevyšlo…
- To ne. - Mrzí mě to. Tak co?
Nepozvala jsem tě na svatbu, protože…
po letech, kdy jsi kvůli práci nedorazil
na večeře, oslavy narozenin a ani videohovory,
jsem nechtěla být zase zklamaná.
Sice jsem nerozuměl, ale i tak se to těžko poslouchá.
Hele. Vím, že jsem tě zklamal, Palomo.
Proto ti vyprávím tenhle příběh.
Ne jako výmluvu, ale abys pochopila, jak jsem se změnil.
Začalo to ten den, kdy mě Don Pablo odvedl kvůli naléhavé záležitosti.
Snažil jsem se být co nejprofesionálnější.
Ano! Na to jsem čekal.
Jdeme po chodbě a mluvíme o naléhavé záležitosti.
Toho mluvení stačí méně.
Pardon, jsem nabuzený. Konečně uvidím, co je v zákulisí.
Nebo kdo je v zákulisí.
Ano, nebo ne? Je to Lionel Richie?
Zase tak se netěš, Máximo.
Tvé zkušenosti z tréninku podrobíme zkoušce.
Velmi mě to mrzí.
Postaráme se o to.
Je v pořádku?
Co se stalo?
Jémine.
Panebože. Je to…
Mrtvola, ano. Dnes tu máme mnoho rodin,
tak ji musíme vynést co nejdiskrétněji.
My? Cože? Není to práce pro saniťáky?
Máximo. Prodáváme sen.
Naši hosté nechtějí vidět sanitku, policejní auto a ani pytel s tělem.
Jste si na 100 % jistý, že je mrtvý?
Jo, ten je mrtvý.
První, kterého vidím naživo. Tedy mrtvého.
Když jsi ho tedy prohlásil za mrtvého, vyneseme ho. A rychle.
Výtahem pro hosty jet samozřejmě nemůžeme.
Vezmeme to touto chodbou k servisnímu výtahu
a pak východem pro zaměstnance.
Budou tam na nás čekat.
Ale jak tam to tělo dostaneme bez povšimnutí?
Napadlo tě to taky?
Jo, Lupe umí skvěle zpívat.
Vozík! Jistě.
Já se chystal přesunout hosta, jehož život skončil,
a Memo s Héctorem se chystali bavit hosty, jejichž život teprve začal.
Mám to promyšlené. Když přijdou dvě děti, budeme hrát matatena.
Když budou čtyři, postavíme hrady z písku.
Když budeme mít štěstí a bude jich šest, mám tu míč na vybíjenou.
Potřebujeme víc míčů.
Můj míč!
Počkat, kdes vzal ty nůžky? A neběhej s nimi!
Nejspíš to máš pod kontrolou.
- Kam jdeš? - Co tím myslíš?
Ty se máš starat o děti a já o rodiče se spoustou času a financí k dispozici.
Jo, ale je jich tu tolik. Potřebuju tě.
To i Johnsonovi v cabaně 5.
Pane Franku, kočka není doma, jo!
Nepotřebuješ ho.
To zvládneš.
Jsi Memo Reyes. Zvládneš cokoli.
Máš sílu.
Máš autoritu.
Máš…
prázdný klub.
Nejsou tu děti.
Děti, kam jste šly?
Protože byl Esteban v domácnosti tak nápomocný,
hledala moje matka nějakou novou vášeň pro volný čas.
Bohužel jí ale chyběla ta vášeň.
- Zdravím. - Julie! Co tu děláš?
Máximo vám nic neřekl?
Nechci rušit, Doňo Noro, ale nemohla bych si půjčit váš šicí stroj?
Můj se rozbil a…
Jistě, můžeš si ho půjčit.
- Určitě? - Dále. Jistě.
Nechci vás rušit, když malujete…
hořícího strašáka.
Ne, jen mě vyruš.
Vlastně bych ti ráda pomohla. Můžu ti pomoct?
A je to Panna Maria Guadalupská.
No jo. Už ji v tom vidím.
Ale proč stojí v ohni?
To není oheň.
Ale její svatozář.
Nebeská aureola.
No, namalovala jste to krásně.
Takových ručníků.
Ty čisté jsou nejtěžší.
Pardon. Já tohle dělám prvně. A vy?
Tohle se stává, Máximo.
Pamatuješ tu kovbojskou svatbu? Dvě těla.
Kdo vám tehdy pomohl? Neříkejte to. Už tak vím příliš.
SLUŽEBNÍ VÝTAH
Ale ne. Rozbil se?
To je divné.
Počkáme, než ho opraví?
Jistě. Počkáme u houkajícího alarmu s mrtvolou.
Po schodech ho nesneseme. Co budeme dělat?
Můžeme jet jedině…
výtahem pro hosty.
Výtahem pro hosty.
Doňo Noro, tahle technika je rychlejší.
Jste skvělá švadlena.
Děkuju, drahoušku.
Po smrti muže jsem musela být kreativní.
Prodávala jsem na pláži věci, co jsem ušila a vyšila.
Ale hlavně mě zaměstnával malý Máximo.
Byl tak nešikovný. Pořád jsem záplatovala.
Pořád je nešikovný.
Nedávno zakopl o svoje kalhoty, když jsme…
kupovali nové kalhoty.
Jsem ráda, že s ním nakupuješ. Máximo má strašný vkus.
Ale na ženy ne.
Tak. Hotovo.
No teda, takhle budeme hotové hned.
Co tomu říkáš?
Trošku jste to pozměnila, co?
Ano, snad to nevadí.
Možná sis nevšimla,
ale jak jsem ty šaty šila, zpozorovala jsem, že budou…
jako na couru.
A říkám si: „Juliiny zákaznice přece nemohou vypadat jako nevěstky babylonské.“
- Jako kdo? - Zjevení, 17. kapitola, pátý verš.
No, tak jsem je trochu upravila.
Teď jsou hezčí, ne?
Nejsou špatné.
- Mám ušít další? - Ne!
Odpočiňte si, Doňo Noro.
Po zásluze.
Gracias.
Nejsem moc unavená.
V hotelu Diane slyšela Chada,
jak řekl, že nechce, aby všechno bylo zase jako dřív.
Tak mu zařídila…
Povýšení!
ŘÍDÍCÍ MANAŽER
Tvá vlastní kancelář. Se jménem na dveřích.
„Řídící manažer.“
Co to znamená?
Je to moje stará práce s novým titulem?
Jistěže ne.
Generální ředitel řídil tak obecně.
Teď budeš řídit na úrovni manažera. Velký krok směrem nahoru.
Na oslavu jsem nás v pátek objednala na kosmetiku.
Ne, já… To nepůjde.
Neboj. Tanya to zvládne kolem těch vousů.
Ne, jasně. Je to profesionálka. Já…
Myslel jsem tohle.
Nejde vystavět chrám shora dolů.
Musíš začít zespoda. To jsem zjistil na Macho Poncho.
Asi myslíš „Machu…“
Pokračuj.
Chci si to všechno zasloužit.
Začnu dole a naučím se o Las Colinas všechno.
Vydělám si na sebe.
Aha.
No, to je báječné.
Budu tě podporovat, jak dlouho bude třeba.
Děkuju.
A poslední věc.
V hotelu tě chci odteď oslovovat Diane.
Jen přes mou mrtvolu.
S Donem Pablem jsme čekali na výtah bez hostů.
Což vydrželo jedno patro.
Zdravím.
Kirkmanovi!
- Zdravím. - Dobrý den.
- Dobrý den.
Všude tu teče láva.
Když to lano pustíte, zemřete.
No tak, děcka. Jdeme.
Čisté ručníky. Minule u bazénu žádné nebyly.
Jasone, Celeste, Hailey, vezměte si.
Jo, ještě jeden.
Robe, zlato, ty si vezmi tři. Vůbec nejde osušit.
Ve vozíku zbývalo už jen pár ručníků. Musel jsem něco udělat.
Ne!
Pardon. Víte, bazénové ručníky jsou o nějakých šest centimetrů delší.
Pokud ráda sedíte na lehátku, je to nesrovnatelné.
Tak jo.
To bylo těsný.
Pardon, ale je to tak napínavý příběh.
Úplně mi z něj buší srdce.
No tak. Málem si všimli té nohy!
- Jo. - No teda.
Dokonce i můj věrný manžel podlehl jeho zábavným historkám.
Připadají ti zábavné?
Jsou lepší než tvoje stížnosti na svatbu.
- Pokračuj, staříku. - Dobře. Takže…
Přijedou pro něj za tři minuty.
Done Pablo. Máximo. Můžu se jen rychle na něco zeptat?
Možná je to hloupé, ale jsem na recepci první den.
Jistě. Ptej se, Loreno.
Máme tu jednu paní. Stojí tamhle.
Celý den odpočívala u bazénu.
Četla si časopisy.
Nejraději má horoskopy. Podle všeho je Kozoroh.
Podle horoskopu ji čeká mnoho dobrodružství.
Za každou cenu se vyhýbá veverkám.
Její strýc v Guadalajaře prodává kytary.
Má silnou alergii na buráky.
Pudink pro všechny!
No a vlastně jde o to, že ztratila klíč.
Můžu jí dát nový?
Promiň.
Ptáš se jen na to, jestli může dostat nový klíč?
Prý je to urgentní. Tak…
Ano. Dej jí nový klíč.
Ale nejprve ji pošli k baru,
ať si za to trápení dá pití, steak a humra na účet podniku.
Dobře. Děkuju.
Počkat. Rozdáváme steaky a humry za ztracené klíče?
Soustřeď se na to důležité.
Tlač!
Tak dobře. Pojďte. Vrátíme se do Dětského clubu.
Ne! Nathanieli, nesedej si. Pojď.
Půjde… Víte co?
Fajn. To nevadí. Všichni se pořádně držte.
Do toho.
Gracias.
Voilà! Héctorův nektar.
Díky, Héctore.
Jaká pohoda, že nemusím hlídat dítě při skocích do vody.
Cokoli potřebujete.
S ledem, mixovaný nebo nahoře bez.
Ahoj Memo, kamaráde.
Ty jo. Podívejme se. Ve tvém podání to vypadá tak snadně.
Opravdu, Héctore? Myslíš?
Nech ty třešně.
Potřebuju, abys je na deset minut pohlídal.
Najdu Stephanie.
A nebude to snadné. Je to jejich vůdkyně.
Rád bych, ale Nancy na lehátku 43 dopíjí piňakoládu
- a chce namasírovat nohy. - Héctore!
Nezapomeň, že jsi můj partner.
A já jsem tvůj manažer.
Takže se teď o ty děti postaráš.
A jestli se ti to nezamlouvá, tak si trhni.
To mám od Stephanie.
Dobře! Nemusíš být hned hnusný.
NAKLÁDACÍ DOK
S Donem Pablem jsme to skoro dokázali.
Ale něco bylo divné.
Co to děláte? Není sanitka tam?
- Postarám se o to. - Ne. Promiňte.
Jsou to cenné ručníky.
- To je dobré. - Ne.
Máximo.
Dej mu ten vozík.
Odvezu senátora zpět do jeho vily. Jsem vám opět zavázán.
Počkat.
To byl senátor?
- Ano. - Co myslel tím odvozem do vily?
Nepřivezli jsme ho z jeho pokoje? Jeho žena plakala na chodbě.
Jeho žena si pochutnává na steaku a humrovi.
Takže jsme přesunuli mrtvolu,
abychom ochránili odporného, nevěrného politika?
Vy jste mi lhal?
Ne, nelhal jsem.
Řekl jsem, co bylo třeba, abys vykonal svou práci.
I když je to špatné?
- Jak můžete být tak nemorální? - Máximo!
Jako zástupce vedoucího provozu tě taková rozhodnutí čekají.
Jestli to nezvládneš, dej mi vědět co nejdříve.
Tak jsem poprvé spatřil temné zákulisí.
Julia zatím měla dojít osvícení.
Doňo Noro, děkuju za pomoc, ale potřebuju, abyste šila po mém.
Jsou to šaty od Julie Gonzálezové, ne od Nory Ramosové.
Tímto se poroučím z vašich životů. Navždy.
Nora ospravedlňovala
svoje návrhy náboženstvím a Julia možná mohla udělat to samé.
Ačkoli ji vychovali agnostičtí intelektuálové,
na základní škole chodila s ministrantem.
Doňo Noro.
Je zajímavé, že jste mluvila o babylonských nevěstkách.
Ty šaty byly ale inspirované citátem mé oblíbené svaté.
Je to takto: „Nechť se mohu volně hýbati, pro Pána,
moje paže i hrudník nechť zůstanou nezahaleny, pro Pána.“
To je pěkné.
Která svatá to byla?
Svatá Tina.
Kristina.
Méně známá svatá, která v soukromí tančila.
Já nevěděla, že existuje patronka tanečníků v soukromí.
- Na všechno existuje nějaký svatý. - Ano. Je to moje oblíbená svatá z Bible.
V Bibli žádní svatí nejsou.
Pokud tam tedy svatá Kristina není s tím, že ji kanonizovali později.
- Přinesu Bibli a najdeš mi to… - Ale ne. Nenoste ji.
Nebyla jsem upřímná, Doňo Noro.
Nejsem pobožná.
Je to tak, že se mi ty šaty nelíbí.
Proč jsi to neřekla?
Tak dobře jsme spolu vycházely.
Máximo pro mě hodně znamená,
tak chci, abychom měly dobrý vztah.
Ale i tohle je pro mě moc důležité.
O tomhle jsem vždycky snila
a musím ve svých šatech vidět svoji vizi.
No teda.
To naprosto chápu.
Opravdu?
Tvoje jiskra je inspirativní. Tvoje vášeň.
Vlastně tě obdivuju.
- Opravdu? - Ano.
Ale teď mám víc času sama pro sebe,
a tak se snažím přijít na to, co je moje pravá vášeň.
A malování to očividně není.
Ne.
Doňo Noro, určitě svou vášeň najdete.
Jsem si tím jistá.
Jsem ráda, že jsi sem přišla, Julie.
Děkuju.
Ale jestli budeš chodit s Máximem, aspoň se pokus číst Bibli, ano?
Platí.
Nemohl jsem se srovnat s tím, na čem jsem se podílel.
Jestli tohle bylo nahlédnutí do zákulisí,
možná jsem se Donem Máximem přeci jen stát nechtěl.
Nebuď tak ztrápený.
Tohle se stává pořád.
Víš, co se stalo?
Jistě. Už tu pracuju dlouho.
Mě už nic nepřekvapí.
Jak mě mohl Don Pablo k něčemu tak hroznému navést?
Chudák jeho žena nikdy nezjistí pravdu.
Byla by snad šťastnější, kdyby ano?
Já si kolikrát přeju nic nevědět.
Třeba že moje máma pomalu otrávila mého otce
a závěr Blade Runnera.
To chápu, ale i tak se zlobím.
Proč?
Protože jsi udělal něco špatného nebo že ti o tom Don Pablo nepověděl?
Jsi důstojná soupeřka, Stephanie.
Využij své schopnosti ke konání dobra.
Trhni si.
A když krásný a udatný Héctor dorazil do hradu, zastavil ho
hrozně, hrozně moc zlý troll Memo.
Ale no tak!
Budeš dělat, co říkám, protože jsem Memo, vrchní troll.
Dej mi své vlasy. Jsou příliš krásné.
Tyto krásné lokny ty nikdy nedostaneš.
Budu bojovat na život a na smrt. En garde!
Tu máš, ty zrůdo!
Jsi tak silný, Héctore!
Ano, jsem hrozně, hrozně moc silný.
A…
když Héctor zachránil krásnou královnu z růžového hradu…
dal Memovi milost.
No tak, Memo!
A nechal ho, aby se odplazil zpátky pod slizký a hnusný most, odkud přišel.
Líbilo se ti to?
Nosíš nám margarity a bavíš naše děti?
- Jo. - Tohle je pro tebe.
Bylo mi potěšením. Jsou to andílci.
Co tu děláš?
Líbí se ti to?
Máximo.
Dobře že jdeš.
Podívej se.
- Vím, že se zlobíš. - To ano.
Ale faktem je,
že se spíš zlobím, protože jste mi to tajil.
Jestli mě chcete zaučit,
musím vědět o všem, co se tu šustne.
Máš pravdu.
Bylo špatné, že jsem ti neřekl všechno.
Zasloužíš si to.
Chci ti něco povědět. Zavři dveře.
O tom senátorovi?
O všech našich vysoce postavených hostech.
Roky do tohoto zápisníku píšu velmi osobní informace.
Pomáhá nám to při servisu.
Je to tak podrobné.
Je tu tolik celebrit.
Tohle Huey Lewis udělal?
- A News? - A News.
To jsou mi novinky.
Taky se to v případě nutnosti dá využít jako páka.
Takže k vydírání?
Cokoli je třeba, abychom pomohli zájmům hotelu.
To je vzrušující.
Ale i děsivé. Je to…
Kniha tajemství!
Ne. Je to jen zápisník.
A tady máš klíč.
Od šuplíku, kde ho uchovávám.
Opatruj ho.
Tajemný klíč ke Knize tajemství.
Máximo.
Neber to na lehkou váhu, ano?
A musí to zůstat mezi námi.
Tak jsem pochopil,
že pravda může být mocná i nebezpečná zároveň.
Někdy vás inspiruje k novému začátku.
Perfecto!
Já tě zlomím, blonďáčku.
Nápodobně.
A pravda vám také může pomoct k porozumění.
Nebo víc na couru?
Je to tak akorát.
- Hola. - Ahoj zlatíčko.
Zrovna čtu Kaina a Ábela.
Úplná telenovela.
Opravdu!
Někdy je těžké přiznat pravdu, i pro tvrdohlavého starce, jako jsem já.
Ale pravda je, že mě moc mrzí, jak to mezi námi skončilo.
Sakra.
Dostal mě. Teď si přeju, abychom ho pozvali na svatbu.
Palomo, vím, že si to nezasloužím,
ale byl bych rád, kdybys šla na vzpomínkový obřad Dona Pabla se mnou.
Chci ti ukázat, odkud pocházím.
To zní pěkně, tati.
Ale já myslela, že tě v Las Colinas nesnáší.
Proto tě potřebuju.
Co říkáš?
Promyslím si to.
Bude na tom obřadu i Julia?
To nevím, ale snad ano.
Nemůže Paloma svojí mámě zavolat a zeptat se?
- Svojí mámě? - Tati!
Jo.
Možná jsem jeden malý detail vynechal.
Palomina máma není Julia.
Cože?
Překlad titulků: Veronika Ageiwa