Nå, hvem er tosset nok til at spise øjnene?
Sig mig, Gustavo, hvad beskæftiger du dig med?
Det er lidt sent at spille machofar. Vi er allerede gift.
Jeg fører bare en samtale.
Det er fint, skat. Jeg har glædet mig.
- Jeg er kunstner. - Det er et af hans malerier.
- Har han han lavet det? - Wow.
Jeg troede, det var fingermalet
af et barnebarn, du heller ikke har fortalt om.
- Jeg er også aktiv i lokalsamfundet. - Hvad giver det?
For 20 dollar spiser jeg øjnene.
Ja, for dig handler det kun om kolde kontanter.
For andre om følelsesmæssige behov.
Mærkeligt. Da jeg købte det hus, I bor i, betalte jeg da med penge, ikke følelser.
- Tal nu pænt til hinanden. - Hør her.
Jeg ved ikke, hvad Paloma har sagt, men sådan er jeg ikke.
Det var i hvert fald ikke sådan, jeg var i starten.
Okay. Hvad skete der så?
Du røg lige i fælden.
Siden du spørger,
skal jeg tage dig med tilbage til den vej, der har ført mig hertil.
Jeg var ved at vænne mig til min rolle som assisterende driftsleder,
og Julia var begyndt arbejdet med sin nye butik.
Hun var ikke længere receptionist.
Jeg ser dig tit i normalt tøj, men at se dig i normalt tøj her?
- Wow, du ser dejlig ud. - Tak, skat.
Rart at vide, for jeg har slet ikke sovet.
Min symaskine brød sammen, og jeg spildte en time på en silkekjole.
Er det lang tid? Kort tid?
Jeg vælger "lang".
Du kan da gå hjem til mig og bruge min mors symaskine.
Tak, men jeg vil ikke trænge mig på.
- Jeg ved ikke, om din mor kan lide mig. - Det kan hun da.
- Nu tror jeg, hun hader mig. - Nej, hun kender dig bare ikke så godt.
Hun ved kun, at du aldrig vil med i kirke.
- Jeg er ikke så religiøs som hende. - Det er selv Jesus ikke.
Undskyld, Jesus.
Det er en god idé.
Hun bliver glad for, at du kommer. Måske kan I blive venner.
Hvem ved? Men okay, jeg går derover. Tak, min skat.
- Du er så sød... - Ikke kramme!
Undskyld, men Chad har ikke set os sammen endnu.
Hvordan vil han reagere?
Du har ret. Chad kan være lidt uforudsigelig.
Julia! Máximo!
Det var uforudsigeligt.
Han ligner en skandinavisk Jesus. Undskyld igen, Jesus.
Chad! Min hermigo.
- Julia, også dig. - Okay.
I skal vide, at jeg ved det.
Perus bjerge fortalte mig det.
Og min mor.
Pointen er, at jeg velsigner dette forhold.
Wow. Tak.
Ja, det er meget... oplyst af dig, Chad.
Nej, ikke færdig.
På mine rejser lærte jeg at finde glæden i andres lykke.
Jeg ønsker jer begge et liv fyldt med tilfredshed og kærlighed
og, hvis I ønsker det, smukke børn, som kan kalde mig tío Chad.
Chad accepterede forholdet i en næsten ubehagelig grad,
og jeg kunne komme tilbage til dagens arbejde.
Okay, folkens. Vi er 100 procent belagt her i weekenden.
Så lad os give gæsterne 110 procent!
God idé! Gem energien til gæsterne.
Og nu beskeder.
Nu, hvor Julia åbner sin butik,
er Lorena blevet forfremmet fra vaskeriet til receptionen.
Tusind tak for den store mulighed.
Det var min receptionsstemme.
Sig til, når du er træt af at smile som en idiot.
Ms. Davies har vist også en vigtig besked.
Det har jeg. Venner, hold på hat og briller,
for min medsammensvorne, min højre hånd og søn, Chad, er tilbage.
Han var på en sjov, lille tur, men nu bliver alting omsider normalt igen.
Hej, alle sammen. Det var altså ikke bare en sjov, lille tur.
Jeg blev åndeligt vækket. Idéen er nu, at alting ikke bliver normalt igen.
Namaste.
Okay, nu skal vi høre om en genial nyskabelse ved poolen.
Okay, alle sammen.
Vi har glædet os til at præsentere jer for den helt nye...
En, to, tre!
- Børneklubben. - Børneklubben!
Hvad?
Vi staver "klub" med k, så I ved, at vi får det sjovt.
Hvis I ser gæster med børn, så send dem endelig derover.
Vi havde øvet mange gange. Hænder og så ord.
Det gjorde jeg også.
Okay, næste punkt...
Undskyld, jeg afbryder. Máximo, kom med mig. Nu.
Selvfølgelig. Bare lige ét spørgsmål.
- Hvorfor var jeg ikke med til brylluppet? - Hvad?
Er det min dansestil?
Jeg behøver ikke altid være forrest til vibora-dansen.
Det går dig virkelig på.
Jamen, hvordan kan min eneste datter ikke invitere mig
til sit livs vigtigste dag?
Det var faktisk den dag, jeg skaffede
rent drikkevand til en million hjem i Chiapas.
Vent...
Hvis du er vred over din mors og mit brud...
- Det er ikke derfor. - Hvad så?
Jeg inviterede dig ikke, fordi...
I årevis har du aflyst middage,
fødselsdage og FaceTime-aftaler på grund af arbejde,
så jeg ville ikke skuffes en gang til.
Jeg forstod ingenting, men det var hårdt at høre.
Hør her. Jeg ved, jeg har svigtet dig.
Det er derfor, jeg fortæller historien.
Ikke som undskyldning, men for at du forstår min forandring.
Det begyndte, den dag don Pablo hentede mig til noget uopsætteligt.
Jeg forsøgte at håndtere det så professionelt som muligt.
Jeg har ventet på det her.
At gå hen ad gangen og tale om alvorlige hotelting.
- Du må gerne tale mindre. - Undskyld, jeg er så spændt.
Endelig ser jeg, hvad der gemmer sig bag gardinet. Eller hvem.
Ja eller nej. Er det Lionel Richie?
Du skal ikke glæde dig for meget. Din oplæring bliver sat på en prøve.
Det gør mig ondt, señora. Vi tager os af det.
Er hun okay? Hvad er der sket?
Åh nej dog. Åh gud, er den person...
Død, ja. Og med alle de familier, vi har i dag,
må vi fjerne liget så diskret som muligt.
Vi? Er det ikke ambulancefolkenes opgave?
Máximo, vi sælger en fantasi.
Det sidste, vores gæster vil se, er ambulancer, politifolk og ligposer.
Er vi sikre på, at vedkommende er 100 procent død?
Ja, det er en død mand. Den første, jeg ser i mit liv. Altså død.
Godt, du har erklæret ham død, så nu skal han ud. Hurtigt.
Vi kan naturligvis ikke tage gæsteelevatoren.
Vi må altså hen til køkkenelevatoren og ud ad personaleindgangen.
Der venter de på os.
Hvordan får vi liget derud, uden at nogen ser det?
- Tænker du det samme som mig? - Ja, Lupe har en flot stemme.
Nåh, vasketøjsvognen. Ja.
Jeg skulle flytte en gæst, hvis liv var slut,
mens Memo og Héctor skulle underholde gæster, hvis liv lige var begyndt.
Jeg har styr på det. Hvis der er to børn, leger vi matatena.
Hvis der er fire, bygger vi sandslotte.
Og hvis vi er så heldige at få seks børn, kan vi spille dødbold.
Vi mangler bolde.
Min bold!
Hvor har du den saks fra? Du må ikke løbe rundt med den!
Du har vist styr på det.
- Hvor skal du hen? - Hvad mener du?
Du passer børn, mens jeg opvarter forældrene
og får ekstra fritid og indtjening.
Der er jo mange børn. Jeg har brug for dig.
Det har Johnson i cabana 5 også.
Señor Frank, kattene er ude.
Du har ikke brug for ham. Du kan godt selv.
Du er Memo Reyes. Du kan alt.
Du har styrke. Du har myndighed.
Du har...
...ingen børn.
Du har ingen børn.
Børn, hvor er I?
Esteban hjalp så meget til derhjemme,
at min mor søgte en ny passion til at fylde fritiden.
Desværre manglede selve passionen stadig.
- Hej. - Julia? Hvad laver du her?
Har Máximo ikke ringet?
Undskyld, jeg forstyrrer, men må jeg låne din symaskine?
- Min er i stykker og... - Selvfølgelig må du det.
- Sikker? - Kom indenfor.
Jeg vil ikke afbryde dit maleri...
- ...af et brændende fugleskræmsel? - Jo, afbryd endelig.
- Jeg vil gerne hjælpe dig. Må jeg det? - Ja.
Det er i øvrigt Jomfruen af Guadalupe.
Nå ja! Det kan jeg godt se nu. Hvorfor er der ild i hende?
Det er ikke ild. Det er hendes himmelske glorie.
Det er blevet rigtig flot.
Mange håndklæder i dag. De nyvaskede er de tungeste.
Det er min første gang. Ikke din?
Den slags sker, Máximo. Kan du huske cowboybrylluppet?
- To lig. - Hvem hjalp dig dengang?
Nej, jeg vil ikke vide det!
- Åh nej, er den i stykker? - Hvor mærkeligt.
Skal vi bare vente her?
Ja, lad os da vente under alarmen med en død mand.
Vi får ham ikke ned ad trappen. Hvad gør vi?
Vores eneste mulighed er...
...gæsteelevatoren.
Gæsteelevatoren.
Doña Nora, din teknik er meget mere effektiv.
- Du er en dygtig syerske. - Tak, min skat.
Da min mand døde, måtte jeg være kreativ. Jeg solgte hjemmesyede ting på stranden.
Men det, der især holdt mig beskæftiget, var Máximo som barn.
Han var så klodset. Sikke mange plastre.
Han er stadig klodset.
Forleden faldt han over sine bukser, da vi...
...købte andre bukser.
Godt, du tager med ham ud og køber tøj. Máximo har en frygtelig smag.
Ikke når det gælder kvinder.
- Sådan. Den er klar. - Wow, i det tempo er vi snart færdige.
Hvad synes du?
- Du har ændret den lidt. - Ja, jeg håber, det er okay.
Du så det måske ikke, men mens jeg syede, opdagede jeg, at den blev...
...lidt vulgær.
Du vil vel ikke have, at dine kunder ligner den babylonske skøge?
- Hvem? - Johannes' Åbenbaring, kapitel 17 vers 5.
Nå, men jeg har lavet et par små justeringer.
Den er da blevet pænere, ikke?
- Ikke dårligt. Skal jeg lave den næste? - Nej!
Tag en pause, doña Nora. Det trænger du til.
Tak.
Jeg er ikke træt.
Diane havde hørt Chad sige, at han ikke ønskede, at alting blev som før.
Så hun gav ham...
En forfremmelse.
Og dit helt eget kontor. Dit navn står på ruden.
"Ledelsesdirektør." Hvad betyder det?
- Er det mit gamle job med en ny titel? - Selvfølgelig ikke.
En administrerende direktør administrerer ting.
Det her går ud på at være direktør på ledelsesniveau.
Et stort skridt op.
Og vi fejrer det med en ansigtsbehandling.
Nej, det kan jeg ikke.
Tanya kan arbejde uden om fuldskægget.
Ja, selvfølgelig. Hun kan sit fag. Jeg kan ikke det her.
Man bygger ikke et tempel ovenfra.
Det skal bygges nedefra. Det lærte jeg ved Macho Poncho.
Det hedder vist Machu... Fortsæt, min ven.
Jeg vil gøre mig fortjent til det.
Starte fra bunden og lære alt, hvad der er at vide om Las Colinas.
- Jeg vil selv tjene til føden. - Javel.
Glimrende idé. Jeg støtter dig, uanset hvor længe det varer.
Tak.
Og én sidste ting.
Jeg vil gerne kalde dig Diane, når vi er på hotellet.
Aldrig i livet.
Don Pablo og jeg ventede, til vi fandt en elevator uden gæster.
Det varede én etage.
Hej.
- Familien Kirkman. - God eftermiddag.
- Hej. - Goddag.
Jorden er giftig i hele hotellet. Slipper I rebet, dør I.
Kom så, Børneklub.
Rene håndklæder. Der var ikke flere nede ved poolen.
Jason, Celeste, Hailey, tag et.
Tag et til. Rob, du tager tre.
Han er umulig at få tør.
Vognen var efterhånden mere mand end håndklæder.
Jeg måtte gøre noget.
Nej!
Undskyld, men håndklæderne ved poolen er længere. Over seks centimeter.
Hvis I vil ligge godt, ændrer det alt.
Okay.
Det var tæt på.
Undskyld, men historien er så spændende.
Mit hjerte hamrede.
Helt ærligt, de havde nær set foden!
- Ja. - Wow.
Selv min loyale mand er faldet for hans charmerende, små historier.
Åh, synes du, de er charmerende?
Det er bedre end dit brok over brylluppet.
- Fortsæt, viejito. - Okay.
Altså...
De henter ham om tre minutter.
Hej, don Pablo. Hej, Máximo. Jeg har et hurtigt spørgsmål.
Undskyld, men det er min første dag i receptionen.
Naturligvis. Sig frem, Lorena.
Vi har en gæst. Hun står derovre.
Hun har ligget ved poolen hele dagen og læst dameblade.
Hun foretrækker horoskoperne. Hun er åbenbart stenbuk.
Der venter hende mange nye eventyr.
Hun undgår egern for enhver pris.
Hendes onkel i Guadalajara sælger guitarer.
Alvorlig jordnøddeallergi. Budding til alle!
Og midt i det hele tabte hun sin nøgle. Må jeg give hende en ny?
Undskyld. Er spørgsmålet bare, om hun må få en ny nøgle?
Ja. Hun siger, det haster, så...
Ja. Giv hende en ny nøgle.
Men send hende op i baren,
og giv hende gratis drinks, steak og hummer for besværet.
Okay. Tak.
Vent. Giver vi nu steak og hummer for en tabt nøgle?
Fokuser på det vigtige. Skub!
Okay, alle sammen. Vi går tilbage til Børneklubben.
Jubi! Nej nej nej! Nathaniel, du skal ikke sætte dig ned.
Kom så... Ved I hvad?
Fint. Helt i orden. Hold godt fast, venner.
Vi kan godt.
Gracias.
Værsgo. Héctors nektar.
Tak, Héctor. Det er så afslappende ikke at se mine børn plaske rundt.
Jeg skaffer alt, hvad De behøver. Med is, blendet eller i bar overkrop.
Hej, Memo, min ven.
Wow, se lige dig. Du får børnepasning til at virke nemt.
Gør jeg, Héctor? Gør jeg?
Læg de kirsebær.
Du må passe dem i ti minutter, mens jeg finder Stephanie.
Det bliver ikke nemt. Hun er deres leder.
Gid jeg kunne. Men Nancy i stol 43 er snart færdig med sin piña,
- og hun vil have fodmassage. - Héctor!
Har du glemt, at du er min partner i det her?
Og jeg er din chef. Så nu passer du de børn.
Og hvis du ikke bryder dig om det, kan du bare sutte et æg!
- Det har Stephanie lært mig. - Okay, du behøver ikke være så voldsom.
Don Pablo og jeg var næsten ude.
Men der var noget galt.
Hvad nu? Er ambulancen ikke den vej?
- Den tager jeg. - Nej, undskyld.
Det er meget dyrebare håndklæder.
- Jeg tager dem. - Nej.
Máximo.
Lad ham tage vognen.
Jeg får senatoren tilbage til villaen. Tak, don Pablo.
Vent... Var det en senator?
Ja.
Men hvad skal han i en villa? Vi hentede ham da på hans værelse.
Hans kone stod jo udenfor og græd.
Hans kone sidder og spiser steak og hummer.
Har vi flyttet et lig for at beskytte en politiker, der var sin kone utro?
- Løj du? - Nej, jeg løj ikke.
Du vidste nok til at håndtere situationen.
Selvom det er forkert?
- Og fuldstændig umoralsk! - Máximo!
Som driftsleder skal du træffe mange beslutninger som den.
Hvis du ikke kan klare presset, så sig det hurtigst muligt.
Jeg havde fået et glimt af den mørke side, mens Julia var på nippet af at se lyset.
Doña Nora, jeg er glad for al din hjælp, men kjolerne skal sys på min måde.
Det er kjoler af Julia González, ikke af Nora Ramos.
Og så skal jeg nok forsvinde ud af jeres liv. Vi ses aldrig.
Hvis Nora brugte religion
til at retfærdiggøre sit design, kunne Julia måske også.
Hendes forældre var agnostiske intellektuelle,
men hun havde engang datet en alterdreng.
Doña Nora.
Det er sjovt, du skulle nævne den babylonske skøge før.
For den kjole var faktisk inspireret af et citat fra min yndlingshelgen,
som sagde: "Lad mig da bevæge mig frit for Herren,
og således skal mine arme og mit bryst være uden klæde for Herren."
Hvor smukt.
Hvilken helgen er det?
Sankt Tina.
Cristina.
En mindre kendt helgen, som dansede privat.
Jeg vidste ikke, at der var en skytshelgen for dansere.
- Der er en helgen for alt. - Ja. Hun er min yndlingshelgen i Biblen.
Der er ingen helgener i Biblen.
Medmindre Sankt Cristina er nævnt, men blev kanoniseret meget senere?
- Jeg henter lige en Bibel. - Nej! Det skal du ikke.
Jeg var ikke helt ærlig.
Jeg er ikke religiøs.
Sandheden er, at jeg hader den kjole.
- Hvorfor sagde du ikke det? - Nu havde vi det lige så godt.
Og fordi Máximo betyder meget for mig,
så jeg vil gerne have, at vi to har et godt forhold.
Men det her betyder også meget. Det er noget, jeg altid har drømt om,
og mine visioner skal afspejle sig i kjolerne.
Hold da op.
- Det forstår jeg godt. - Virkelig?
Din gnist og din energi inspirerer mig. Jeg tror faktisk, jeg beundrer dig.
- Gør du? - Ja.
Men efter jeg har fået mere tid til mig selv,
prøver jeg at finde min sande passion.
Og det er tydeligvis ikke maleri.
Nej.
Doña Nora, du nok skal finde din passion. Det er jeg sikker på.
Jeg er glad for, du kom, Julia.
Tak.
Men hvis du er kærester med Máximo, skal du altså forsøge at læse Biblen.
Aftale.
Jeg havde det svært med det, jeg havde oplevet.
Hvis det var sådan at kigge om bag gardinet,
ville jeg måske slet ikke være don Máximo alligevel.
Se ikke så forpint ud. Den slags sker hele tiden.
- Ved du, hvad der skete? - Ja da. Jeg har været her længe.
Jeg har set alt.
Tænk, at don Pablo narrede mig til at gøre den slags.
Hans stakkels kone ved ingenting.
Tror du, det ville gøre hende lykkeligere?
Der er mange ting, jeg ville ønske, jeg ikke vidste.
Som at min mor langsomt forgiftede min far.
Og slutningen på Blade Runner.
Ja. Jeg er bare så vred.
Hvorfor det?
Fordi du gjorde noget forkert, eller fordi don Pablo ikke sagde det?
Du er en værdig modstander, Stephanie. Brug dine kræfter til noget godt.
Sut et æg.
Og da han endelig nåede slottet, blev den flotte og tapre Héctor
standset af en meget, meget, meget ond trold, Memo.
Helt ærligt!
Du skal gøre, hvad jeg siger, for jeg er Memo, cheftrolden.
Giv mig dit hår. Det er alt for flot.
Du skal ikke lægge hånd på disse smukke lokker.
Jeg vil kæmpe til døden. En garde!
Tag den, dit uhyre!
Åh, du er så stærk, Héctor!
Ja, jeg er meget, meget stærk.
Da han havde reddet den smukke dronning fra det lyserøde slot...
...forbarmede Héctor sig over Memo.
Kom her, Memo.
Han lod trolden krybe tilbage uden den slimede og ulækre bro,
hvorfra han var kommet.
Kunne I lide den?
Serverer du margaritas og underholder børn? De her er til dig.
Det var en fornøjelse. De er jo små engle.
Hvad laver du her?
Var det sjovt?
Máximo. Godt, du kom.
- Hør her. Jeg ved godt, du er vred. - Ja, jeg er vred.
Men helt ærligt, er jeg mest vred over, at du ikke fortalte mig det.
Hvis du vil oplære mig, skal jeg vide alt, hvad der foregår.
Du har ret.
Det var forkert, at jeg ikke sagde det.
Det har du fortjent.
Jeg vil gerne vise dig noget. Luk døren.
Er det om senatoren?
Det er om alle vores fremtrædende gæster.
Jeg har brugt mange år på at fylde bogen med yderst personlige oplysninger.
Så vi bedre kan opfylde deres behov.
Sikke mange detaljer.
Her er mange kendte kunstnere.
Gjorde Huey Lewis det?
- Og the News? - Og the News.
Mange News.
Desuden kan den om nødvendigt fungere som forhandlingsgrundlag,
Som... afpresning?
Hvis det er nødvendigt for at fremme hotellets interesser.
Det er jo helt utroligt. Og samtidig skræmmende. Det er...
Hemmelighedernes Bog.
Nej, det er en notesbog.
Og her er din nøgle.
Nøglen til skuffen, den ligger i.
Pas godt på den.
Den mystiske nøgle til Hemmelighedernes Bog!
Máximo. Det her skal du tage alvorligt.
Og disse oplysninger forbliver mellem os to.
Den dag lærte jeg, at sandheden kan være både magtfuld og farlig.
Sandheden kan inspirere til at begynde forfra.
Perfecto!
Jeg skal nok få dig knækket, blegfis.
I lige måde.
Sandheden kan også bringe ny forståelse.
- Sådan eller mere vulgær? - Det er den helt perfekte mængde vulgær.
Hej, min skat.
Jeg er nået til Kain og Abel. Det er jo som en telenovela.
Jeg mener det.
Sandheden kan være svær at indrømme,
selv for en stædig, gammel mand som mig.
Men min sandhed er, at jeg er ked af, hvordan det endte mellem os.
Pokkers.
Jeg er solgt. Gid vi havde inviteret ham til brylluppet.
Paloma... Jeg ved godt, jeg ikke fortjener det,
men vil du ikke nok tage med til don Pablos bisættelse?
- Jeg vil vise dig, hvor jeg kommer fra. - Det lyder hyggeligt, far.
Men hader alle fra Las Colinas dig ikke?
Det er derfor, du skal med.
Hvad siger du?
Jeg skal tænke over det.
- Kommer Julia også til bisættelsen? - Måske. Det håber jeg.
Paloma kan vel ringe til sin mor og spørge?
- Hendes mor? - Far!
Jo...
Jeg har vist udeladt en enkelt lille detalje.
Julia er ikke Palomas mor.
Hvad?
Tekster af: Lisa Kristensen Villeneuve