Tai kas iš mūsų beprotis, kuris sutiktų suvalgyti akis?
Taigi, sakyk, Gustavai, kuo tu užsiimi?
Truputį per vėlu vaidinti susirūpinusį tėvą.
Mes jau vedę.
Aš tiesiog palaikau pokalbį.
Viskas gerai, mieloji. Aš laukiau šito klausimo.
Esu dailininkas.
Tai vienas iš jo paveikslų.
Tai jo darbas?
Pamaniau, kad jį pirštais nutepliojo
mano anūkas, kurį irgi nuo manęs nuslėpei.
Taip pat esu bendruomenės veikėjas.
Pakankamai uždirbi?
Už 20 baksų suvalgyčiau tas akis.
Suprantu. Jums svarbiausia tik pinigai.
Bet kai kuriems iš mūsų svarbiausia yra emocinis pasitenkinimas.
Keista, nes kai pirkau namą, kuriame dabar tu gyveni,
mokėjau pinigais, ne emocijomis, kiek pamenu.
Gerai, žmonės, nesipykim.
Klausyk.
Nežinau, ką Paloma tau apie mane pasakojo, bet aš ne toks.
Bent jau ne nuo to viskas prasidėjo.
Aišku. O nuo ko?
- Pakliuvai į jo pinkles. - Gustavai.
Na, jei jau paklausei,
trumpai nupasakosiu tau kelią, kuris atvedė mane iki šių dienų.
Tai va, aš pratinausi prie Paslaugų direktoriaus pavaduotojo vaidmens,
o Chulija pradėjo ruoštis savo naujojo butiko atidarymui.
Ji nebedirbo registratūroje.
Aš kasdien tave matau be viešbučio uniformos,
bet matyti tave be jos čia?
- Atrodai nuostabiai. - Ačiū, meile mano.
Na, smagu žinoti, kad gerai atrodau, nes visą naktį nemiegojau.
Sugedo mano siuvamoji mašina,
tad visą valandą pravargau su šilkine suknele.
Čia ilgai?
Trumpai?
Apsistosiu ties „ilgai“.
Ateik pas mus į namus ir naudokis mamos siuvamąja mašina.
Ačiū, bet nenoriu jūsų varžyti.
Be to, nė nežinau, ar patinku tavo mamai.
Tu jai patinki.
Dabar galvoju, kad ji manęs nekenčia.
Ne, mano mama gerai tavęs nepažįsta.
Išskyrus tai, kad vis atsisakai eiti su mumis į bažnyčią.
Nesu tokia religinga, kaip ji.
Net Jėzus nėra toks religingas, kaip ji.
Atleisk man, Jėzau.
Bet vis viena galėtum ateiti.
Jai patiktų. Artimiau susipažintumėt.
Kas žino? Gerai, gal ir ateisiu.
Ačiū, meile mano.
- Kas geriausias vaikinas… - Nesiglaustykim!
Nepyk. Tiesiog
Čadas po grįžimo dar nematė mudviejų kartu.
Nežinau, kaip jis sureaguos.
Taip, tu teisus.
Čadas labai nenuspėjamas.
Chulija! Maksimai!
Tai nenuspėjama.
Jis panašus į skandinavų Jėzų.
Dar kartą atleisk man, Jėzau.
Čadai, mano „hermigo“!
- Chulija, eikš ir tu. - Gerai.
Žinokit, kad aš žinau.
Peru kalnai man tai pasakė.
Ir mama.
Tik noriu pasakyt, kad laiminu jūsų sąjungą.
Ačiū.
Taip, tu gerai informuotas, Čadai.
Ne, aš dar nebaigiau.
Savo kelionėse išmokau džiaugtis svetimu džiaugsmu.
Ir nuoširdžiai linkiu jums ilgo gyvenimo, kupino pasitenkinimo, meilės ir…
jei taip norėsit… mielų vaikučių, kurie vadintų mane Tío Čadu.
Man palengvėjo, kad Čadas pritarė mūsų santykiams,
nors tai ir sukėlė šiokių tokių nepatogumų,
bet pagaliau galėjau susitelkti į darbą.
Gerai, žmonės, šį savaitgalį visi viešbučio kambariai užimti.
Tad pasistenkime nenuvilti savo svečių!
Puiki mintis! Patausokit savo energiją svečiams!
O dabar keli pranešimai.
Visų pirma, kadangi Chulija ruošiasi butiko atidarymui,
Lorena iš skalbyklos pereina dirbti į registratūrą.
Ačiū visiems už man suteiktą galimybę.
Taip kalbėsiu registratūroje.
Pranešk, kai tau ten nusibos šypsotis.
Panele Deivis, kiek žinau, jūs irgi turite svarbų pranešimą.
Tikrai taip.
Jūs nepatikėsit tuo, ką pasakysiu,
bet pagaliau sugrįžo mano bendrininkas, mano dešinioji ranka, mano sūnus Čadas!
Jis užbaigė savo smagią kelionę, ir pagaliau vėl viskas bus, kaip buvę.
Sveiki, visi. Jūsų žiniai, tai buvo ne šiaip smagi kelionė.
Aš patyriau didžiulį dvasinį nušvitimą
ir labai tikiuosi, kad niekas nebus taip, kaip buvę.
Namaste.
Gerai, dabar paklausykim apie genialų išradimą prie baseino.
Dėmesio, visi.
Mes labai džiaugiamės, galėdami jums pristatyti visiškai naują…
Viens, du, trys!
Vaikų klubą!
Kas?
Jo tikslas
yra užtikrinti vaikams pramogas.
Jei pamatysit svečius su vaikais, pasakykit, kad jie atvestų juos į klubą.
Šimtą kartų repetavom. Pirma rankos, o paskui žodžiai, pamiršai?
Taip ir padariau.
Gerai, toliau darbotvarkėje…
Atsiprašau už sutrukdymą.
Maksimai, tučtuojau eime su manim.
Kaip pasakysit!
Tik turiu vieną klausimą.
Kodėl nebuvau pakviestas į vestuves?
Ką?
Kad nemoku šokti?
Žinai, galiu būti ir ne pirmas toje gyvatėlėje.
Ar jus tai iš tikrųjų jaudina?
Kodėl mano vienintelė dukra pamiršo apie mane
vieną svarbiausių dienų savo gyvenime?
Tiesą sakant, svarbiausia diena buvo, kai gavau subsidiją,
kad galėčiau aprūpinti švariu vandeniu milijoną namų Čiapase, bet nesvarbu.
Pala.
Jei vis dar pyksti, kad mums
su tavo mama nesusiklostė…
- Ne todėl. - …man labai gaila. Tada kodėl?
Nepakviečiau tavęs į vestuves, nes…
po daugybės vakarienių,
gimtadienių ir net verslo susitikimų per „FaceTime“ be tavęs
nenorėjau dar kartą nusivilti.
Nieko nesupratau, bet buvo skaudu girdėti.
Klausyk.
Žinau, kad nuvyliau tave, Paloma.
Turbūt todėl ir pasakoju tą istoriją.
Ne kaip atsiprašymą, o kad suprastum, kaip aš pasikeičiau.
Viskas prasidėjo tądien, kai donas Pablas išsikvietė mane svarbiu reikalu.
Stengiausi elgtis kiek įmanoma profesionaliau.
Taip! Būtent šito ir laukiau.
Eiti su jumis koridoriumi ir aptarinėti rimtus viešbučio reikalus.
Dabar mielai patylėčiau.
Atleiskit, tiesiog esu labai susijaudinęs.
Pagaliau sužinosiu, kas slepiama nuo viešumos.
Arba kas slepiasi.
Gerai, taip ar ne? Lajonelis Ričis?
Tavo vietoje taip nesidžiaugčiau, Maksimai.
Netrukus paaiškės, ar gali susidoroti su savo darbu.
Labai užjaučiu, senjora.
Mes viskuo pasirūpinsim.
Kas jai?
Kas atsitiko?
O Dieve. Ar jis…
Miręs, taip. O kadangi viešbutyje daug šeimų,
turime išvežti kūną taip, kad niekas to nepastebėtų.
Mes? Ką? Ar tai ne paramedikų darbas?
Maksimai. Mes pardavinėjam svajonę.
Mūsų svečiai tikrai nenorėtų matyti greitosios, policijos ar lavonmaišio.
Mes tikrai žinome, kad jis negyvas?
Taip, tikrai negyvas.
Pirmąkart matau, kol gyvas. Tai yra, miręs.
Na, dabar, kai patvirtinai mirties faktą, turim jį iš čia išvežti. Ir greitai.
Žinoma, svečių liftu negalim naudotis,
tad teks jį nugabenti iki darbuotojų lifto
ir išeiti per darbuotojų įėjimą.
O ten mūsų jau lauks.
Bet kaip išvešim iš čia kūną, kad niekas nepamatytų?
Galvoji tą patį, ką ir aš?
Taip, Lupė gražiai dainuoja.
Turėjot galvoje vežimėlį! Žinoma!
Man reikėjo padėti išvežti svečią, kurio gyvenimas baigėsi,
na, o Memas ir Hektoras ruošėsi linksminti
tuos svečius, kurių gyvenimas ką tik prasidėjo.
Aš viską apgalvojau.
Jei bus du vaikai, žaisim matatena.
Jei bus keturi vaikai, statysim smėlio pilis.
O jei pasiseks ir bus šeši vaikai, atsinešiau kamuolį kvadratui žaisti.
Mums prireiks daugiau kamuolių.
Mano kamuolys!
Palauk, iš kur gavai tas žirkles? Ir liaukis lakstęs su jomis!
Manau, tu ir vienas susitvarkysi.
- Kur susiruošei? - Kaip tai kur susiruošiau?
Planas buvo toks. Tu rūpiniesi vaikais, o aš rūpinuosi jų tėvais,
kurie turi laisvo laiko ir pinigų arbatpinigiams.
Taip, bet šitiek daug vaikų. Man reikia tavęs.
Kaip ir Džonsonams iš 5-os pavėsinės.
Senjore Frenkai, kačiukai išsilakstė!
Apsieisi ir be jo.
Tau viskas pavyks.
Esi Memas Rejesas. Tu viską gali.
Turi stiprybės.
Turi autoritetą.
Turi…
nė vieno vaiko.
Neturi vaikų.
Vaikai, kur jūs dingot?
Kadangi Estebanas labai nuoširdžiai rūpinosi namais,
mano mama aktyviai ieškojo, kuo galėtų užpildyti savo laisvą laiką.
Deja, jai nelabai sekėsi.
- Sveiki. - Chulija! Ką čia darai?
Maksimas jums nesakė?
Atsiprašau, kad trukdau, donja Nora,
bet gal leistumėte man pasinaudoti siuvamąja mašina?
Manoji sugedo, o man…
Žinoma! Naudokis į sveikatą.
- Tikrai? - Užeik. Žinoma!
Nenoriu jums trukdyti tapyti…
degančią kaliausę?
Ne! Trukdyk man. Trukdyk!
Tiesą sakant, mielai tau padėsiu.
Leisk tau padėti.
Beje, tai Gvadalupės mergelė.
Taip! Dabar matau.
Bet kodėl ji liepsnose?
Tai ne liepsnos.
Tai - jos šventumas.
Jos dangiškoji aureolė.
Tokia didelė.
Šiandien daug rankšluosčių.
Švarūs yra sunkiausi.
Atsiprašau. Niekada nesu to daręs. O jūs?
Kartais taip jau nutinka, Maksimai.
Pameni kaubojų vestuves?
Du kūnai.
Kas tąkart jums padėjo?
Ne, nieko nesakykit! Ir taip per daug žinau.
DARBUOTOJŲ LIFTAS
Ne! Liftas neveikia?
Keista.
Lauksim, kol liftą sutaisys?
Žinoma. Stovėsim kaukiant signalizacijai su numirėliu.
Juk nedardėsim su vežimėliu laiptais. Ką darom?
Vienintelė išeitis…
pasinaudoti svečių liftu.
Svečių liftu.
Donja Nora, šis būdas daug greitesnis.
Jūs puiki siuvėja.
Ačiū, brangute.
Kai mirė vyras, reikėjo ką nors sugalvoti.
Pardavinėjau paplūdimyje savo pasiūtus ir išsiuvinėtus daiktus.
Bet daugiausiai laiko reikalavo Maksimas, kai buvo mažesnis.
Jis buvo toks nerangus. Amžinai tekdavo lopyti alkūnes.
Jis ir dabar nerangus.
Jis įsipainiojo į klešnę aną dieną, kai…
kai pirkome jam kelnes.
Smagu, kad padedi jam apsipirkti.
Maksimas visai neturi skonio.
Bet tik ne moterų atžvilgiu.
Viskas. Baigiau.
Tokiu greičiu viską bemat baigsime.
Ką pasakysi?
Jūs kai ką pakeitėte?
Taip, tikiuosi, nepyksti.
Gal tu nepagalvojai,
bet siūdama suknelę pastebėjau, kad ji atrodo truputį…
palaidūniška.
Tada pamaniau: „Chulija tikrai nenori, kad jos klientė
atrodytų kaip Babilono paleistuvė.“
- Kas? - Apreiškimo knyga, 17 sk., 5-a eilutė?
Todėl ją šiek tiek patobulinau.
Bet išėjo dar gražiau, nemanai?
Neblogai.
- Dabar imsiuosi kitos, gerai? - Ne!
Pailsėkite, donja Nora.
Jūs nusipelnėte.
Kad aš visai nepavargusi.
Taigi, Dajana nugirdo Čadą sakant,
jog jis nenori, kad viskas būtų kaip buvę.
Todėl jo laukė…
Aukštesnės pareigos!
ČADAS DEIVISAS VADOVŲ DIREKTORIUS
Štai tavo kabinetas. Tavo pavardė - ant stiklo.
Vadovų direktorius.
Ką tai reiškia?
Ar tai mano senosios pareigos su nauju pavadinimu?
Aišku, kad ne.
Kai buvai generaliniu direktoriumi, buvai atsakingas bendrai už viską.
O dabar vadovausi aukštesniame lygyje - vadovams.
Didžiulis šuolis karjeroje.
O tam atšvęsti užsakiau penktadienį mums veido masažą.
Ne, aš negaliu.
Branguti, nesijaudink. Tania susitvarkys su tavo barzda.
Aišku, kad susitvarkys. Juk ji profesionalė. Aš…
Norėjau pasakyt, kad šito negaliu.
Šventykla nestatoma nuo viršaus.
Ji statoma nuo apačios. Šito išmokau Mačo Pončo.
Norėjai pasakyt „Maču“…
- Tęsk, branguti. - Klausyk, aš…
Aš tik noriu viską užsidirbt savo rankomis.
Pradėti nuo apačios
ir išmokti viską, ką reikia žinoti apie Las Kolinasą.
Pagaliau pačiam užsidirbti pragyvenimui.
Suprantu.
Na, manau, tai nuostabi mintis.
Aš tave palaikau, nepaisydama, kiek tai užtruks.
Ačiū.
Dar vienas dalykas.
Nuo šiol labai norėčiau viešbutyje tave vadinti Dajana.
Tik per mano lavoną.
Pagaliau mes su donu Pablu sulaukėme tuščio lifto.
Ir spėjome nusileisti tik vienu aukštu.
Sveiki.
Sveiki, Kerkmanai!
- Sveiki. - Laba diena.
- Sveiki. - Labas.
Visas viešbutis yra lava.
Tas, kas paleis virvę, mirs.
Nagi, vaikai. Eime.
Švarūs rankšluosčiai. Aną kartą prie baseino jų nebuvo.
Džeisonai, Seleste, Heile, imkit po rankšluostį.
Taip, dar vieną.
Robai, branguti, pasiimk tris.
Garbės žodis, jį nusausinti labai sunku.
Rankšluosčių mažėjo su kiekviena minute.
Reikėjo ką nors daryti.
Ne!
Atsiprašau. Bet rankšluosčiai prie baseino yra net šešiais centimetrais ilgesni.
Pabandykit ir tikrai pajusit skirtumą.
Gerai.
Vos neįkliuvot!
Atleiskit, bet šis pasakojimas - labai įtemptas.
Net širdis ėmė daužytis.
Nagi, žmonės. Jie vos nepamatė pėdos!
Taip.
Net ir tu, mano ištikimasis vyre, pasidavei jo žaviems pasakojimams.
Manai, kad jie žavūs?
Geriau klausytis jų, nei tavo skundų dėl vestuvių.
- Tęsk, tėve. - Gerai.
Taigi…
Jie bus čia po trijų minučių ir jį išsiveš.
Sveiki, done Pablai. Labas, Maksimai. Galiu jūsų paklausti?
Atsiprašau, jei jums pasirodys tai kvaila. Bet dirbu registratūroje pirmą dieną.
Žinoma. Klausk, Lorena.
Tai va, yra tokia viešnia. Ji stovi štai ten.
Visą dieną ilsėjosi prie baseino.
Skaitinėjo žurnalus.
Labiausiai jai patinka horoskopai. Jos ženklas - Ožiaragis.
Jos horoskopas sako, kad jos laukia nauji nuotykiai.
Ji visais įmanomais būdais vengia voverių.
Gvadalacharoje ji turi dėdę, kuris prekiauja mažomis gitaromis.
Labai alergiška žemės riešutams.
Pyragėlis visiems!
Tai va, ji kažkur pametė savo raktą.
Galiu jai duoti kitą?
Atsiprašau.
Nori paklausti, ar gali jai duoti kitą raktą?
Ji sako, kad tai labai skubu. Tad…
Taip. Duok jai kitą raktą.
Bet visų pirma pasiūlyk jai nueiti į barą
ir nemokamai pasivaišinti gėrimais, kepsniu ir omaru dėl patirtų nepatogumų.
Gerai. Ačiū.
Pala. Tai dabar už pamestą raktą mes vaišinam kepsniu ir omaru?
Dabar ne tai svarbiausia.
Stumiam!
Gerai, dėmesio. Eime. Grįžtam į Vaikų klubą.
Ne!
Natanieli, dabar nesisėsk. Nagi.
Eime… Žinote, ką?
Gerai jau. Kaip norit. Dėmesio, tvirtai laikykitės!
Pirmyn.
Vualia! Hektoro nektaras.
Ačiū, Hektorai.
Taip ramu, kad nereikia saugoti vaikų, šokinėjančių į baseiną.
Aš jūsų paslaugoms.
Su ledukais, be ledukų ar be marškinėlių.
Sveikas, Memai, bičiuli mano.
Tik pažvelk.
Tau puikiai sekasi su tais vaikais.
Manai, Hektorai? Manai?
Neliesk vyšnių.
Gerai, paprašysiu tavęs pabūt su jais dešimt minučių,
kol paieškosiu Stefani.
Tai nebus lengva. Ji - jų visų vadeiva.
Jei tik galėčiau.
Bet Nensė ant 43-io gulto baigia išgert savo kokteilį
- ir dar nori pėdų masažo. - Hektorai!
Jei kartais pamiršai, tu esi mano partneris.
O aš esu tavo viršininkas.
Todėl tu dabar pat pasirūpinsi tais vaikais.
O jei tau tai nepatinka, gali paspringti savo snargliais!
Šito mane išmokė Stefani.
Gerai! Tik nereikia šitaip nervintis.
KROVIMO VIETA
Pagaliau mes su donu Pablu galėjom lengviau atsidusti.
Bet kažkas buvo ne taip.
Ką jūs darote? Argi ne ten sustoja greitoji?
- Dabar palikite tai man. - Ne. Atsiprašau, pone!
Šie rankšluosčiai - labai brangūs.
- Aš paimsiu. - Ne.
Maksimai.
Atiduok jam vežimėlį.
Parvešiu senatorių į vilą.
Ačiū, kaip visada, done Pablai.
Pala.
Ten buvo senatorius?
Taip.
O ką reiškia, kad jis parveš jį į vilą?
Juk mes ką tik išvežėm jį iš kambario.
Koridoriuje raudojo jo žmona.
Jo žmona mėgaujasi kepsniu ir omaru.
Norit pasakyti, mes vežėm negyvėlį,
kad apsaugotume nedorą politiką, kuris apgaudinėjo savo žmoną?
Jūs man melavote?
Ne, nemelavau.
Pasakiau tau tai, ką turėjai žinoti, kad būtų atliktas darbas.
Net jei tai nedora?
- Kaip jūs galit šitaip amoraliai elgtis? - Maksimai!
Kai tapsi Paslaugų direktoriumi, tau teks priimti panašius sprendimus.
Jei negali susidorot su įtampa, kuo greičiau mane informuok.
Tai buvo pirmas kartas, kai susidūriau su tamsiąja darbo puse,
tuo tarpu Chulijai netrukus šaus puiki mintis.
Donja Nora, esu jums labai dėkinga už pagalbą,
bet turite siūti sukneles taip, kaip aš noriu.
Jos yra Chulijos Gonzales suknelės, ne Noros Ramos.
Ir po to jūs niekada nebenorėsit manęs matyti.
Jei Nora pasitelkė religiją,
kad pateisintų savo pasirinkimą, kodėl Chulija negali padaryti to paties?
Nors ji augo netikinčių intelektualų šeimoje,
mokykloje susitikinėjo su berniuku, kuris patarnavo per mišias.
Donja Nora.
Keista, kad jūs paminėjot Babilono paleistuvę.
Nes tą suknelę man įkvėpė mano mėgstamiausios šventosios žodžiai.
Ji sakė: „Kad priartėčiau prie Viešpaties,
mano rankos ir krūtinė turi būti apnuogintos Viešpačiui.“
Kaip gražu.
Kuri šventoji taip pasakė?
„QUE FUN“ - TINA
Šventoji Tina.
Kristina.
Mažiau žinoma šventoji, tokia privati šokėja.
Nežinojau, kad yra šventoji, globojanti privačias šokėjas.
- Visi turi savo šventąjį globėją. - Taip, ponia.
Ji mano mėgstamiausia šventoji Biblijoje.
Bet Biblijoje nėra šventųjų.
Nebent šventoji Kristina joje yra, tik kanonizuota buvo daug vėliau?
- Atnešiu Bibliją, kad man parodytum… - Ne.
Nereikia.
Aš jus apgavau, donja Nora.
Aš nesu religinga.
Jei atvirai, gaila žiūrėti, ką jūs padarėt su mano suknele.
Kodėl iškart nepasakei?
Mes tik tik pradėjom sutarti.
Maksimas man yra labai svarbus,
todėl noriu, kad mes gražiai sutartume.
Bet tai man irgi yra labai svarbu.
Aš labai seniai apie tai svajojau
ir noriu, kad mano suknelė būtų tokia, kokią mačiau savo vaizduotėje.
Nieko sau.
Aš puikiai tave suprantu.
Tikrai?
Mane įkvėpė tavo ugnelė. Tavo aistra.
Tiesą sakant, žaviuosi tavimi.
- Tikrai? - Taip!
Supranti, dabar, kai turiu marias laiko,
bandau ir aš susirasti savo pomėgį.
Ir galiu pasakyti, kad tai tikrai ne tapyba.
Ne.
Donja Nora, jūs būtinai susirasite pomėgį.
Aš tuo tikiu.
Kaip gerai, kad užsukai pas mane, Chulija.
Ačiū.
Bet jei ruošiesi susitikinėti su Maksimu,
turėsi Bibliją bent perskaityti, gerai?
Sutarta.
Kamavausi dėl to, su kuo tą dieną man teko susidurti.
Jei vyksta tokie dalykai,
gal aš visai nenoriu būti donu Maksimu.
Nevaidink čia kankinio.
Ne pirmas ir ne paskutinis kartas.
Žinai, kas nutiko?
Žinoma. Aš jau seniai čia dirbu.
Ir visko esu mačiusi.
Negaliu patikėt, kad donas Pablas apgaule įvėlė mane į tokį bjaurų reikalą.
Jo vargšė žmona niekada nesužinos teisybės.
Manai, jai būtų geriau, jei sužinotų?
Aš norėčiau daug ko nežinoti.
Pavyzdžiui, kad mano mama pamažu nuodijo mano tėvą,
ir filmo „Bėgantis skustuvo ašmenimis“ pabaigos.
Aš viską suprantu, bet man vis viena labai pikta.
Kodėl?
Kad padarei kai ką blogo ar kad donas Pablas tau nepasakė?
Tu garbinga priešininkė, Stefani.
Tik nukreipk savo gebėjimus į gerus darbus.
Pasprink savo snargliais.
Kai gražuolis narsuolis Hektoras pagaliau priėjo pilį,
jį sustabdė labai labai labai labai ir labai piktas trolis Memas.
Dar geriau!
Daryk, ką liepsiu, nes esu vyriausiasis trolis Memas.
Atiduok man savo plaukus.
Jie per gražūs.
Tu niekada nė pirštu nepaliesi šių gražių garbanų.
Aš galiu mirti už jas. En garde!
Še tau, pabaisa tu!
Tu toks stiprus, Hektorai!
Taip, aš labai labai labai ir labai stiprus.
Taigi,
išgelbėjęs gražuolę karalienę iš Rožinės pilies,
Hektoras pasigailėjo Memo.
Stokis, Memai!
Ir leido jam nušliaužti atgal po tuo slidžiu nešvariu tiltu,
iš po kurio jis buvo išlindęs.
Patiko?
Jūs nešiojat mums kokteilius ir linksminat mūsų vaikus?
- Taip. - Tokiu atveju čia jums.
Man tai tikras malonumas. Jie maži angeliukai, tikrai.
Ką čia darai?
Patiko?
Maksimai.
Gerai, kad atėjai.
Klausyk.
- Žinau, kad esi nusiminęs. - Esu nusiminęs.
Bet, jei atvirai,
labiau dėl to, kad laikėte mane nežinioje.
Jei norite mane visko išmokyti,
aš turiu žinoti viską, kas čia vyksta.
Tu teisus.
Negerai padariau, kad nepasakiau tau visko.
Tu to nusipelnei.
Noriu tau kai ką parodyti. Uždaryk duris.
Čia apie senatorių?
Apie visus mūsų aukšto rango svečius.
Į šį žurnalą ne vienerius metus rinkau labai asmenišką informaciją.
Tai mums padeda patenkinti jų poreikius.
Čia viskas taip smulkiai surašyta.
Pilnas žurnalas garsenybių.
Ir Hjujis Liuisas tą darė?
- Ir „The News“? - Ir „The News“.
Šitiek informacijos.
Prireikus ja galima pasinaudoti savo naudai.
Tipo… šantažuoti?
Jei to prireiktų viešbučio interesams apginti.
Tai neįtikėtina!
Ir baisu. Tai…
Paslapčių knyga!
Ne. Paprasčiausias žurnalas.
Štai tau raktas.
Jis nuo stalčiaus, kuriame laikomas tas žurnalas.
Saugok jį kaip savo akį.
Raktas nuo Paslapčių knygos paslapčių!
Maksimai.
Tai labai rimta.
Ir ši informacija turi likti tik tarp mūsų.
Tą dieną aš suvokiau,
kad tiesa gali būti ir galinga, ir pavojinga.
Kartais tiesa įkvepia pradėti viską iš naujo.
Tobula!
Aš sumalsiu tave į miltus, baltuk.
Ir aš.
Taip pat tiesa gali padėti labiau suartėti.
Taip ar labiau palaidūniškai?
Taip palaidūniškai, kaip turi būti.
- Hola. - Sveikas, branguti.
Jau priėjau iki Kaino ir Abelio.
Čia tikra muilo opera!
Aš rimtai!
Tiesą sunku pripažinti
net tokiam užsispyrusiam senukui, kaip aš.
Bet mano tiesa yra ta, kad labai gailiuosi dėl mūsų nesusiklosčiusių santykių.
Po galais.
Jis mane papirko. Dabar gailiuosi, kad nepakvietėm jo į vestuves.
Paloma, žinau, kad nesu to vertas,
bet labai norėčiau, kad nueitum su manim į dono Pablo paminėjimą.
Aš noriu parodyti tau savo šaknis.
Puiki mintis, tėti.
Bet juk Las Kolinase visi tavęs nekenčia, tiesa?
Todėl ir noriu, kad eitum kartu.
Ką pasakysi?
Aš pagalvosiu.
Manai, ir Chulija ateis į paminėjimą?
Nežinau, bet tikiuosi.
Negi Paloma negali pasikviesti savo mamos?
- Savo mamos? - Tėti!
Taip.
Aš turbūt nutylėjau vieną mažytę smulkmeną.
Chulija nėra Palomos mama.
Ką?
Išvertė Laima Banionienė