Vem är galen nog att äta ögonen?
Berätta, Gustavo, hur försörjer du dig?
Det är lite sent att spela macho-pappa. Vi är redan gifta.
Jag bara småpratar.
Det gör inget. Jag ser fram emot det här.
Jag är konstnär.
Det här är en av hans målningar.
Har han gjort den?
Wow.
Jag trodde det var en fingermålning
gjord av ett barnbarn du också hållit hemligt.
- Jag är även samhällsorganisatör. - Vad tjänar man på det?
- Jag äter dem för 20 dollar. - Visst. För dig handlar allt om pengar.
För andra handlar det om emotionell tillfredsställelse.
Konstigt, när jag köpte huset du bor i,
betalade jag med kontanter, inte känslor.
Okej, uppför er nu.
Hör på.
Jag vet inte vad Paloma sagt, men det är inte sån jag är.
- Jag var åtminstone inte sån från början. - Okej. Så vad hände?
- Du gick i fällan. - Gustavo.
Eftersom du frågade, låt mig berätta om när jag gjorde valet som ledde mig hit.
Samtidigt som jag vande mig vid min roll som biträdande chef,
hade Julia börjat jobba på sin nya boutique.
Hon var inte receptionist längre.
Jag ser dig i normala kläder jämt, men här inne?
- Wow. Vad fin du är. - Tack, älskling.
Bra att veta att jag ser okej ut, jag var vaken hela natten.
Min symaskin dog, och jag slösade en timme på en sidenklänning.
Är det lång tid? Kort?
Jag gissar på "lång".
Du kan väl gå hem till mig och använda min mammas symaskin?
Tack, men jag vill inte vara till besvär. Och jag vet inte om din mamma gillar mig.
- Hon gillar dig. - Wow. Nu tror jag att hon hatar mig.
Nej, min mamma känner dig inte.
Hon vet bara att du aldrig gör oss sällskap i kyrkan.
Jag är inte lika religiös som hon.
Jesus är inte lika religiös som hon. Förlåt, Jesus.
Det kan vara positivt.
Hon skulle gilla ditt sällskap. Och ni kanske kommer varandra nära.
Vem vet? Okej, jag går dit.
Tack, älskling.
- Vem är gulligast… - Inget gos!
Förlåt. Det är bara det
att Chad inte har sett oss ihop. Vem vet hur han kommer reagera.
Du har rätt. Chad kan vara oförutsägbar.
Julia! Máximo!
Det här är oförutsägbart.
Han ser ut som en skandinavisk Jesus. Förlåt igen, Jesus.
Chad, "hermigo".
- Julia, du också. - Okej.
Jag vill att ni ska veta att jag vet.
De peruanska bergen berättade.
Och min mamma.
Men poängen är, att jag välsignar denna union.
Wow. Tack.
- Det var väldigt upplyst av dig, Chad. - Nej, inte… Inte klar än.
Under mina resor lärde jag mig att finna glädje i andras lycka.
Och jag önskar er ett liv fyllt av tillfredsställelse, kärlek och
– om ni så önskar – ljuvliga, söta bebisar som kommer kalla mig tío Chad.
Skönt att få Chads okej, även om situationen var lite obekväm,
men nu kunde jag äntligen återgå till det normala.
Okej, den här helgen är vi bokade till 100%.
Nu ger vi 110% till våra gäster!
Bra där! Spara extraprocenten till gästerna!
Nu till kungörelserna.
Eftersom Julia öppnar sin boutique,
har Lorena befordrats från tvättstugan till receptionen.
Tack så mycket för den här chansen.
Det var min receptionsröst.
Säg till när du tröttnar på att le.
Miss Davies, ni hade också ett viktigt meddelande.
Det har jag. Allihop, håll i er,
för min vapendragare, min högra-hand-son, Chad, är tillbaka!
Han hade en rolig liten resa, men nu återgår allt till det normala.
Hej, alla. Bara så ni vet, det var inte bara en rolig resa.
Jag upplevde ett spirituellt uppvaknande,
och poängen är att inte återgå till det normala.
Namaste.
Okej, nu ska vi få höra om en genial ny idé vid poolen.
Okej, allihop. Vi är glada att kunna presentera den nya…
Ett, två, tre!
- BarnKlubben. - BarnKlubben!
Vad?
Med stort K, så alla vet att vi är där för att ha kul.
Om ni ser några gäster med barn, be dem att komma med dem.
Vi har övat många gånger. Händer sen ord, minns du?
Så gjorde jag.
Okej, näst på dagordningen…
Förlåt att jag avbryter. Máximo, du måste komma med mig.
Absolut!
Bara en fråga. Varför blev inte jag bjuden på bröllopet?
Vad?
På grund av min dans?
Jag behöver inte alltid stå först i kön till ormdansen.
Det stör dig verkligen, va?
Jag menar… Hur kunde min enda dotter inte inkludera mig
på den viktigaste dagen i hennes liv?
Min viktigaste dag var när jag fick ett anslag
för att tillhandahålla rent vatten till en miljon hem i Chiapas.
Vänta.
Om du är arg att det inte höll mellan din mamma och jag…
- Det är inte det. - …förlåt. Vad är det då?
Jag bjöd dig inte till mitt bröllop för att…
…efter år av att ha missat middagar,
födelsedagsfester och FaceTime-samtal för att du jobbade…
…ville jag inte bli besviken igen.
Jag förstod inget, men det var jobbigt att höra.
Hör på.
Jag vet att jag svek dig, Paloma.
Det är därför jag berättar den här historien.
Inte som en ursäkt, utan så att du förstår att jag har förändrats.
Allt började den dag Don Pablo tog mig åt sidan för hjälp med ett ärende.
Jag försökte vara så professionell som möjligt.
Ja! Som jag har längtat. Prata hotellaffärer i en korridor.
Jag föredrar mindre pratande.
Förlåt, jag är bara så upprymd. Jag får äntligen se bakom ridån.
Eller vem som är bakom ridån. Ja eller nej, är det Lionel Richie?
Var inte så upprymd, Máximo. Din utbildning ska sättas på prov.
Jag beklagar, frun. Vi tar hand om det här.
Är hon okej? Vad har hänt?
Ayayay.
Herregud. Är den personen…
Död, ja. Och med alla familjer här idag,
måste vi få undan kroppen så diskret som möjligt.
- Vi? Vad? Är inte det sjukvårdarnas jobb? - Máximo. Vi säljer en fantasi.
Det sista våra gäster vill se är ambulanser, polisbilar och liksäckar.
Säkert att han är 100% död?
Japp, det där är en död person.
Den första jag sett levande. Jag menar död.
Nu när du förkunnat honom död, måste vi flytta honom.
Självklart kan vi inte ta gästhissen, vi måste ta korridoren till servicehissen,
och sen gå ut genom personalingången. De väntar på oss där.
Hur ska vi få dit kroppen utan att nån märker nåt?
- Tänker du det jag tänker? - Ja, Lupe kan verkligen sjunga.
Du tänker på vagnen! Ja!
Precis när jag skulle förflytta en gäst som dött,
skulle Memo och Héctor underhålla några gäster vars liv just hade börjat.
Jag har läget under kontroll. Om det är två barn, leker vi matatena.
Om det är fyra barn, bygger vi sandslott.
Har vi tur nog att få sex barn, så kan vi spela spökboll.
Vi behöver fler bollar.
Åh, min boll!
Vänta, var hittade du saxen? Och sluta spring med den!
Du verkar ha läget under kontroll.
- Vart ska du? - Vad menar du?
Du skulle passa barnen medan jag tog hand om föräldrarna
med all frihet och drickspengar.
- Men de är så många. Jag behöver dig. - Det gör även Johnsons i badhytt 5.
Señor Frank, katterna är borta!
Du behöver inte honom. Det här klarar du.
Du är Memo Reyes. Du klarar allt.
Du har styrka.
Du har auktoritet.
Du har…
…inga barn.
Du har inga barn.
Barn, vart tog ni vägen?
Då Esteban varit så hjälpsam där hemma,
sökte min mor en ny passion att fylla sin fritid med.
Dessvärre saknades passionsdelen än.
- Hej. - Julia! Vad gör du här?
Har inte Máximo ringt?
Förlåt att jag stör, Doña Nora, men skulle jag kunna få låna din symaskin?
- Min är sönder och jag… - Självklart! Klart du får låna den.
- Säkert? - Kom in. Självklart!
Jag vill inte störa dig mitt i målningen…
- …av en brinnande fågelskrämma? - Nej! Stör mig. Stör mig!
Jag hjälper dig så gärna.
Låt mig hjälpa dig. Okej?
Och det är La Virgen de Guadalupe.
Ja! Nu ser jag det.
Men varför brinner hon?
Det är inte eld.
Det är hennes helighet.
Hennes himmelska gloria.
Åh, det blev jättebra.
Massa handdukar idag.
Nytvättat är alltid tyngst.
Förlåt. Det här är min första gång. Du då?
Så klart. Sånt här händer, Máximo.
Minns du cowboybröllopet?
Två kroppar.
Vem hjälpte dig den gången? Säg inget. Jag vet redan för mycket.
PERSONALHISS
- Åh, nej! Gick den sönder? - Vad underligt.
Väntar vi här tills den har lagats?
Visst. Vi väntar vid det skränande larmet med en död kropp.
Vi får inte ner honom för trapporna. Vad ska vi göra?
Det enda vi kan göra är…
…att ta gästhissen.
Gästhissen.
Doña Nora, den här tekniken är mycket mer effektiv.
- Du är en duktig sömmerska. - Tack, raring.
När min make dog, tvingades jag bli kreativ.
Jag sålde saker jag sytt och broderat på stranden.
Det som verkligen tog upp min tid var Máximo när han var liten.
Han var så klumpig. Jag lagade många armbågar.
Han är fortfarande klumpig.
Han snubblade på sina byxor häromdagen när vi skulle…
…köpa fler byxor.
Bra att du shoppar med honom. Máximo har usel smak.
Men inte vad gäller kvinnor.
Den är klar. Jag är färdig.
Wow! I den här takten blir vi klara på nolltid.
Vad tycks?
Du gjorde lite ändringar?
Ja, hoppas det är okej. Du kanske inte hade sett det,
men när jag sydde klänningen såg jag att den blev lite…
…lite slampig.
Och jag tänkte: "Julia vill inte att hennes kunder
ska se ut som Babylons hora."
- Som vem? - Uppenbarelseboken, kapitel 17, vers 5?
Hur som, jag ändrade den lite. Men visst blev det bättre?
Inte illa.
- Ska jag börja med nästa? - Nej!
Ta en paus, Doña Nora.
Det behöver du.
Gracias.
Jag är inte så trött.
På hotellet, hade Diane hört Chad
när han sa att han inte ville att allt skulle återgå till det normala.
- Så hon gav honom… - En befordran!
VERKSTÄLLANDE DIREKTÖR
Med ditt eget kontor. Ditt namn på fönstret.
"Verkställande direktör."
Vad betyder det?
Är det bara mitt gamla jobb med en ny titel?
Självklart inte. Platschefen är chef över platsen i stort.
Det här handlar om att verkställa saker på direktörsnivå.
Ett stort kliv uppåt.
För att fira har jag bokat tandemansiktsbehandlingar.
Nej, jag är… Det här går inte.
Raring, oroa dig inte. Tanya jobbar runt skägget.
Så klart, hon är ett proffs. Jag… Jag menar att det här går inte.
Man bygger inte uppifrån och ner.
Man bygger nerifrån och upp. Det lärde jag mig vid Macho Poncho.
Jag tror det heter "Machu…"
- Fortsätt, raring. - Jag… Jag vill göra rätt för mig.
Börja i botten och sen lära mig allt det finns att veta om Las Colinas.
Förtjäna mitt uppehälle.
Jag förstår.
Jag tycker att det är toppen.
Jag stöttar dig, oavsett hur länge det håller.
Tack.
En sak till. Från och med nu vill jag kalla dig Diane.
Över min döda kropp.
Don Pablo och jag väntade tills vi hittade en tom hiss.
Vilket höll i en våning.
- Hej. - Familjen Kirkman!
- Hej. - God eftermiddag.
Hej.
Hela hotellet är lava. Släpper ni repet så dör ni.
Kom igen, BarnKlubben. Kör.
Rena handdukar. Sist vi var vid poolen hade de inga.
Jason, Celeste, Hailey, ta en handduk.
Ja, ta en till.
Rob, raring, ta tre. Jag svär, han går inte att torka.
I det läget, rymde vagnen mer människa än handdukar.
- Jag var tvungen att göra nåt. - Nej!
Ursäkta. Men handdukarna vid poolen är sex centimeter längre.
Om ni gillar poolhäng, gör det stor skillnad.
Okej.
Det var på håret!
Ledsen, men historien är så intensiv. Jag kände mitt hjärta bulta i bröstet.
Kom igen. De såg nästan foten!
- Ja. - Wow.
Även du, min lojala make, faller för hans charmiga historier.
- Tycker du att de är charmiga? - De är bättre än ditt tjat om bröllopet.
- Fortsätt, gamle man. - Okej.
Så…
De hämtar honom om tre minuter.
Hej, Don Pablo. Hej, Máximo. Får jag ställa en snabb fråga?
Förlåt om det är dumt. Det är min första dag i receptionen.
Självklart. Varsågod, Lorena.
Det finns en gäst. Hon står där borta.
Hon har legat vid poolen hela dagen. Hon har läst en massa tidningar.
Hon tycker bäst om horoskopen. Hon är tydligen stenbock.
Enligt hennes horoskop har hon äventyr på ingång. Hon skyr ekorrar.
Hennes farbror i Guadalajara säljer minigitarrer. Grav jordnötsallergi.
Flan till alla!
Nånstans mitt i allt det, tappade hon nyckeln.
Får jag ge henne en ny?
Ursäkta. Är din fråga bara om hon kan få en ny nyckel?
Hon säger att det är brådskande. Så…
Ja. Ge henne en ny nyckel. Men först skickar du henne till baren
för gratis drinkar och biff och hummer för besväret.
Okej. Tack.
Vänta. Ger vi ut biff och hummer för tappade nycklar nu?
Fokusera på det som är viktigt. Putta!
Okej, allihop. Kom nu. Tillbaka till BarnKlubben.
Ja! Nej, nej, nej, nej! Nathaniel, inte sitta ner. Kom.
Vi går… Vet ni vad?
Visst. Okej. Alla håller i sig!
Nu kör vi.
Gracias.
Voilà! Héctors nektar.
Tack, Héctor.
Det är så skönt att slippa se mina barn göra kanonkulan hela dagen.
Jag finns här för allt du behöver. Med is, mixat, eller utan skjorta.
Hej, Memo, min vän. Wow. Se på dig.
- Du får barngrejen att se lätt ut. - Jaså, Héctor? Jaså?
Släpp körsbären.
Okej, jag behöver att du tar över i tio minuter medan jag hittar Stephanie.
Det kommer inte bli lätt. Hon är deras ledare.
Om jag bara kunde. Men Nancy i stol 43 börjar få slut på sin piña,
- och hon vill ha fotmassage. - Héctor!
Om du nu glömt, så är vi partners.
Och jag är din chef, så du ska ta hand om barnen nu.
Om du inte gillar läget, gå och sug på ett ägg!
- Stephanie lärde mig det. - Okej! Du behöver inte vara så elak.
LASTKAJ
Don Pablo och jag hade nästan klarat det.
Men nåt var fel.
Vad gör du? Är inte ambulansen åt det här hållet?
- Nu tar jag över. - Nej. Ursäkta!
Handdukarna är dyrbara.
- Jag tar över. - Nej.
Máximo.
- Låt honom ta vagnen. - Jag tar senatorn till hans villa.
Som alltid, tack, Don Pablo.
Vänta.
Var det där en senator?
- Ja. - Vadå "ta honom till sin villa"?
Hämtade vi inte honom i hans rum? Hans fru stod i korridoren och grät.
Hans fru äter biff och hummer.
Menar du att vi flyttade en död kropp
för att skydda en sliskig otrogen politiker?
- Ljög du för mig? - Nej, jag ljög inte.
Jag sa det du behövde veta för att få jobbet gjort.
Även om det är fel?
- Hur kan du vara så omoralisk? - Máximo!
Som verkställande chef kommer du tvingas fatta såna här beslut.
Om du inte klarar pressen, meddela mig å det snaraste.
Medan jag just fått min första glimt av mörkret,
skulle Julia precis bli upplyst.
Doña Nora, jag uppskattar verkligen din hjälp,
men du måste sy mina klänningar på mitt sätt.
Klänningarna är designade av Julia González, inte Nora Ramos.
Med det sagt, nu avlägsnar jag mig från era liv. Ses aldrig mer.
Om Nora lät religion
försvara sina designval, kanske Julia kunde göra likadant.
Även om hon uppfostrats av intellektuella agnostiker,
hade hon dejtat en altarpojke i mellanstadiet.
Doña Nora.
Det var lustigt att du nämnde Babylons hora tidigare.
Den klänningen inspirerades av ett citat från ett av mina favorithelgon,
nämligen: "För att kunna röra mig fritt för Herrens skull
så skall mina armar och bröst vara fria från tyg för Herren."
Vad fint.
Vilket helgon sa så?
St. Tina.
Cristina.
Ett rätt okänt helgon som dansade privat.
Jag visste inte att det fanns ett helgon för blyga dansare.
- Det finns helgon för allt. - Ja.
Hon är mitt favorithelgon i Bibeln.
Det finns inga helgon i Bibeln.
Såvida inte St. Cristina nämns i Bibeln men kanoniserades långt senare?
- Jag hämtar en Bibel så du kan visa… - Åh, nej. Nej. Hämta den inte.
Jag var inte ärlig, Doña Nora.
Jag är inte religiös.
Sanningen är att jag hatar hur klänningen blev.
- Varför sa du inte det? - Vi kom så väl överens.
Och för att Máximo betyder så mycket för mig,
att jag vill att vi ska ha en bra relation.
Men det här betyder också mycket för mig. Det är nåt jag alltid drömt om,
och jag behöver se min vision i mina klänningar.
Wow.
Jag förstår precis.
Menar du allvar?
Ditt driv inspirerar. Din passion.
Jag tror att jag beundrar dig.
- Allvarligt? - Ja!
Och sen jag har fått mer tid över här hemma,
har jag försökt ta reda på vad min passion är.
Och ärligt, det är inte att måla.
Nej.
Doña Nora, jag är säker på att du kommer hitta din passion.
- Det vet jag. - Jag är glad att du kom hit, Julia.
Tack.
Men om du ska dejta Máximo,
måste du åtminstone försöka läsa Bibeln, okej?
Det ska bli.
Jag kämpade med det jag varit delaktig i den dagen.
Om det var så här det var att se bakom ridån,
kanske jag inte ville bli Don Máximo.
Se inte så plågad ut. Sånt här händer jämt.
- Vet du vad som hände? - Självklart. Jag har varit här ett tag.
Och jag har sett allt.
Ofattbart att Don Pablo lurade mig att göra nåt så hemskt.
Hans stackars fru kommer aldrig veta sanningen.
Tror du hon skulle vara gladare av att veta?
Jag önskar ofta att jag inte visste saker.
Som att min mor långsamt förgiftade min far,
eller slutet på Blade Runner.
Jag förstår det, men jag är så arg.
Varför?
För att du gjorde nåt hemskt, eller för att Don Pablo inte sa nåt?
Du är en värdig motståndare, Stephanie.
Du måste använda dina krafter för att göra gott.
Sug ett ägg.
När han äntligen kom fram till slottet, stoppades den stilige och modige Héctor
av ett väldigt, väldigt, väldigt, väldigt ondsint troll, Memo.
Lägg av!
Du måste lyda mig för jag är Memo, chefstrollet.
Ge mig ditt hår. Det är för snyggt.
Du kommer aldrig lägga händerna på dessa vackra lockar.
Jag kämpar till döden. En garde!
Där har du!
Åh, vad stark du är, Héctor!
Ja, jag är väldigt, väldigt, väldigt, väldigt stark.
Så…
…efter att ha räddat den vackra drottningen från rosa slottet…
…förbarmade sig Héctor över Memo.
Kom nu, Memo!
Och lät honom kravla sig tillbaka in under den slemmiga, äckliga bron han kom ifrån.
Gillade ni det?
Serverar du margaritas och underhåller våra barn?
- Ja. - Här ska du få.
Det var ett nöje. De är riktiga små änglar.
Vad gör du här?
Gillar du det?
Máximo.
Jag är glad att du är här.
Hör på.
- Jag vet att du är arg. - Jag är arg.
Men ärligt,
jag är argare över att du inte berättade.
Om du verkligen vill lära upp mig, måste jag veta allt som händer här.
Du har rätt.
Det var fel att inte berätta allt.
Det har du förtjänat.
Jag vill berätta nåt för dig. Stäng dörren.
- Handlar det om senatorn? - Om alla våra viktiga gäster.
I åratal har jag fyllt den här liggaren med ytterst personlig information.
Det hjälper oss att tillfredsställa deras behov.
Så detaljerat.
Och så många kändisar.
Gjorde Huey Lewis det?
- Och the News? - Och the News.
Så många nyheter.
Och – men bara i nödfall – det kan användas emot dem.
Som…utpressning?
Vad som än krävs för att främja hotellets intressen.
Det här är otroligt!
Men även skrämmande. Det är…
…Hemligheternas bok!
Nej. Det är bara en liggare.
Här är din nyckel.
Nyckeln till lådan den ligger i.
Du måste skydda den.
Nyckeln till mysterierna i hemligheternas bok!
Máximo.
Det här är allvarligt, okej?
Den här informationen måste alltid stanna mellan oss.
Den dagen insåg jag
att sanningen kan vara både mäktig och farlig.
Ibland inspirerar sanningen en att börja om på nytt.
Perfecto!
Jag kommer att knäcka dig, blondie.
Detsamma.
Sanningen kan även bringa en ny förståelse.
Så här eller slampigare?
Det där är perfekt slampigt.
- Hola. - Hej, älskling.
Jag kom precis till Kain och Abel. Det är som en telenovela!
På allvar!
Sanningen kan vara svår att erkänna,
till och med för en envis gammal man som jag.
Men min sanning är att jag ångrar hur det blev mellan oss.
Fan.
Jag är såld. Nu önskar jag att vi bjudit honom på bröllopet.
Paloma, jag vet att jag inte förtjänar det,
men jag skulle vilja att du följde med till Don Pablos minnesgudstjänst.
Jag vill visa dig mitt ursprung.
Det låter trevligt, pappa.
- Men hatar inte alla på Las Colinas dig? - Därför behöver jag dig där.
Vad sägs?
Jag kan väl tänka på saken.
- Kommer Julia också att vara där? - Vet inte, men jag hoppas det.
Kan inte Paloma ringa sin mamma och fråga?
- Sin mamma? - Pappa!
Ja.
Jag kan ha utelämnat en liten detalj.
Julia är inte Palomas mamma.
Vad?
Undertexter: Victoria Heaps