Jak to, že Julia není její máma?
Že já ty příběhy vůbec poslouchám.
Já hlupák.
Vzal to dobře.
Jo.
No, asi jsem to s tvojí mámou měl vyjasnit dřív.
Ale to by to pak nebyl tak dobrý příběh.
Opravdu mu na tobě a Julii záleží, co?
Nejen jemu.
Prosím, pojď na ten obřad.
Jestli Julia nedorazí, budu potřebovat podporu.
A jestli dorazí, tak taky.
Prostě pojď.
Dobře. Budu se snažit.
Dobře, holčičko.
Tak zatím.
Pojď sem.
- Jsi báječný. - Jo.
Musím za Hugem.
Hodně štěstí, Máximo.
Julia není Palomina máma?
Jak to? Je to tvoje jediná opravdová láska.
To určitě.
Měl jsem spoustu lásek.
Avu, Naomi, Carlu, Monicu, Ericu, Ritu...
Začíná to být jako „Mambo No. 5“.
Jde o to, že na Palominu mámu bylo víc kandidátek.
Co to znamená? A co se stalo s tebou a Julií?
- A proč jsi mě do toho tak vtáhl? - Dýchej. Obdivuju tvůj zápal.
A slibuju, že ti to zavčas všechno povím.
To znamená, že si počkáš.
Neměl bys už jet?
Jo. Jen kontroluju zrcátka.
Abys pochopil, jak to s Julií bylo, musíš ji nejprve dobře poznat.
Ale nejdřív... Začalo léto a resort Las Colinas byl velmi populární.
VÍTEJTE
Memův klub šlapal jako hodinky.
Panebože. Ty náhrdelníky jsou báječný, děcka.
Výborně.
Pěkný kombinace barev.
Zase jsi to udělala, Britney.
To je můj časopis.
NOVÁ RTĚNKA
Vrať se k vyrábění, jo? Jo.
HODÍTE SE K SOBĚ?
Měl tak víc času na svůj vztah s Lorenou.
Alejandro, nemůžu všechno změnit za jeden den.
Alejandro Vera dýchal Diane za krk.
To snad ne.
A zdálo se, že se otepluje.
Tak to aspoň připadalo Héctorovi,
který k ní stále něco cítil.
Sakra.
Smyslně se ovívá.
Sara už netajila svou orientaci, a tak teď zkoušela nový styl...
Kde máš rukávy? Někdo tě napadl?
Mami, to je takový styl.
No, tak ti o víkendu zajdeme koupit něco s rukávy.
Ne, nechci, abys mi vybírala oblečení.
Co kdyby se mnou šel Esteban?
Ten ví, kdy má mlčet. Že jo?
Ano.
Nebo ne.
Nora se tak zase cítila neužitečná a osamělá.
Julii se rychle blížilo velké otevření obchůdku s módou.
A stres z toho všeho ji ubíjel k smrti.
Julie!
Já myslel, že jsi mrtvá.
To tě napadlo jako první?
Ne, že asi dělám sedy lehy?
No, že budeš v téhle pozici šít, jsem opravdu nečekal.
Co to děláš?
Z toho hrbení se nad šaty mě bolí záda. A nechtěla jsem přestat pracovat.
- Takže tahle pozice dávala smysl. - Cože?
Musíš si odpočinout.
Lásko, obchůdek otevírám za tři týdny.
Mám nabitý program. Musím pracovat, jíst, pracovat, pracovat.
- A co spát? - Neblázni.
Tady spát nemůžu. Je to moje dílna.
Tak bys asi měla jít domů.
A jak bych pracovala? Lásko, věř mi.
Mám to pod kontrolou.
Namohla jsem si sval!
Budu pracovat na boku.
Jo. To by šlo.
Dobrý den. Mohla bych...
- Pardon, byla jsem tu první. - Promiňte. Neviděla...
Noro?
- Sonio? Jsi to ty? - Jo. Jak se máš?
To je neuvěřitelné. Vypadáš skvěle.
Děkuju. Jsi moc milá.
Bez opuchlých očí a rozteklé řasenky asi vypadám líp.
Jsi legrační.
Seznámily se jako vdovy, když spolu plakaly na hřbitově.
Zdálo se, že Sonia už netruchlí.
Pověz. Co tě sem přivádí?
Udělala sis den pro sebe?
Co to je?
To je dilema každé matky, že ano?
Pořád se jen staráme o děti, učíme je, pracujeme.
A pak už nás naráz nepotřebují
a my se ptáme samy sebe: „Co teď?“
- Jo. - Že jo?
Cítím se úplně stejně. Zkoušela jsem leccos, ale jsem ztracená.
No tak. Prozraď mi to tajemství.
Asi to není tajemství, ale...
Chodím na jedno místo, co mi změnilo život.
Možná ho změní i tobě.
No teda.
- Podívej se. - Dobře. Děkuju.
- Můžeme si promluvit? - Jistě.
Můj drak se stejně neodpíchne od země,
zrovna jako můj vztah.
Ale začni ty.
Tak jo.
Jde o Julii.
Je strašně vystresovaná z toho obchůdku, mám o ni starost.
To zní jako problém.
Ale ne tak velký jako ten můj.
Co mi Lupe dala víc času na tu žádost o ruku,
s Lorenou se poznáváme.
No ne?
Uviděl jsem v časopise Que Fun test kompatibility a čekal jsem zábavu.
- Zábavné. - Ne. Vůbec ne.
Vyzkoušeli jsme ho a dostali jsme jen 13 %.
Skoro na ničem se neshodneme.
Na hudbě, filmech, skapávání bohatství. Jí to prý zní dobře, připomíná jí to déšť.
No tak. S Julií jsme si ten test udělali taky. Je k ničemu.
Ano? A kolik vám vyšlo?
- Devadesát sedm procent. - No jistě.
Ty žádný problém nemáš.
Chtěl bych Julii od té práce ulevit.
Aby si odpočinula.
No, ve městě je nový utajený klenot.
Restaurace Tajná brána.
Vezmi ji tam za zábavou.
Jejich guacamole ti prý změní život.
Bude to perfektní.
Nebo přinejmenším z 97 %.
Vlastně nám vyšlo 98.
Ubral jsem procento, aby ses cítil líp.
Memo. Hlavu vzhůru.
Určitě máte s Lorenou něco společného.
Sýr.
Oba máme rádi sýr.
To byla naše jediná shoda.
Sýr je dobrý.
Tenhle se mi líbí.
Vypadám v něm mužně.
Na druhé straně města přerušily Sařiny a Estebanovy nákupy tři fresas.
Pardon, seňorito, ta cena je fér.
Ten náramek jsem vyrobil já. Musím dostat zaplaceno.
Mám nápad.
Zaplatím tolik, na kolik to odhaduju já.
Co zaplatit, kolik za něj chce?
Moment. Mluvila s jahodama?
S jahodama?
Jo. Fresas znamená jahody, ne?
Dios mío.
Hovorově se tak říká zhýčkaným dívkám.
Jo, to dává víc smysl. Tak pokračuj.
Cože?
Hele, Saro, raději už půjdeme.
Jo, Saro.
Poslechni svýho přítele.
To je můj nevlastní otec. Ale...
ty jsi taková tátova holčička, tak je to určitě tvůj typ.
Ale holky, tahle si přítele nesežene.
Copak nevíte, že je tortillera?
Víš, že to znamená ženu, co dělá tortilly, že jo?
To je divná urážka.
Ne. Já tím myslím holku, co má ráda holky.
To je ještě nejasnější.
Ty máš taky ráda holky.
Nemám.
No, slyšely jste. Zmizte.
- Nemá vás ráda. - Ale ne. Jasně že mám.
Jen to překrucuješ.
Ne. Ty se špatně vyjadřuješ.
Jestli jsi mě chtěla naštvat, tak ti klidně řeknu, že jsem lesba.
A vy jste tři mrchy s koňskýma ohonama. Bavte se, vy potvory.
Jestli máte hlad, za rohem prodávají mrkve. Fakt chutný.
Lupe se ještě nesmířila s tím,
že Lorenu povýšili z prádelny
a její náhrada jí život nijak neusnadňovala.
Tak jsem si říkal...
Kdy sis uvědomila, že tě baví praní?
Sehnala jsem si práci, abych měla na nájem.
Fascinující.
Víš, myslím si, že je důležité poznat lidi, se kterými člověk pracuje.
Odlupovat vrstvy jejich duše jako cibuli.
Dostat se k podstatnému.
- Potom pláčeme. - Já pláču.
Vysvětli mi svůj přístup.
Jak bys popsala svoji filozofii praní?
Jedna odměrka na jednu várku.
Vážně? Čekal jsem desetkrát víc.
Kruci!
BRZY OTEVŘEME
Tohle mi nevadí, ale ty police chci o dva centimetry níž kvůli zrcadlu.
Děkuju. Hele. Ještě jedna věc.
Ten sloup se mi nelíbí. Můžete ho posunout?
Je nosný.
Takže ano?
Stůj! Ruce vzhůru! Nepracuj. Zábavní policie.
To je sanitka.
Jde o to, že je to naléhavé.
Jsi až moc ve stresu, tak tě někam vezmu.
Teď? To nejde. Mám moc práce.
Prosím. Jen na jedno odpoledne.
Ať nemusím zase zapnout sirénu.
Tak jo.
Saro. Odešlas rychle.
- Nemohli jsme si promluvit. - Vím, s těma holkama jsem to přehnala.
Zasloužily si to.
Ne, já se nezlobím.
Vlastně tě obdivuju.
Za to, jak jsi argumentovala a zahnala nepřátele do kouta.
Jo, byla to zábava.
Ne, to byla debata.
Tady v Acapulcu se bude konat turnaj.
Měla by ses zúčastnit.
Vítěz dostane univerzitní stipendium.
Klidně i ve Státech.
Jak to všechno víš?
Sám jsem se zúčastnil.
Hele. Moje oblíbená kniha o debatování.
Není krásná?
Tys debatoval?
Ale ty jsi tak... Zkrátka ty.
Stačí, aby si tvoje máma odkašlala, a už změníš názor.
Byl jsem k nezastavení.
Říkali mi „Estebanátor“.
Všechny jsem rozdrtil.
Ne doslova. Chápeš.
Díky. Ale to není pro mě.
Dobře.
Nechám ji tu, kdyby sis to rozmyslela.
Kapitola pět tě dostane.
Znovu říkám, ne doslova.
A mimochodem...
To, co ti ty holky řekly, sis nezasloužila.
Sara si myslela to samé.
A stipendium znělo dobře.
DÍVČÍ SÍLA
Mohlo by ji dostat daleko od fresas z Acapulca.
Možná až do New Yorku.
RESTAURACE TAJNÁ BRÁNA
Měl jsi pravdu.
Je to tu opravdu pěkné.
Vidíš? Jsem moc rád, že jsi šla.
Hoď starosti za hlavu a užívej si tohohle utajeného klenotu.
Jen ty a já.
Máximo! Julie!
Memo?
To je překvapení.
Ahoj.
Dobrý den. Vítejte v Tajné bráně.
Chcete sedět spolu?
- Nebudeme obtěžovat. - Neobtěžujete.
- Ne, vážně... - Hned to zařídím.
Výborná obsluha.
Dobře. Malá změna plánu, ale bude to výborné.
Jak často trávíme čas s přáteli?
Co tu sakra děláš? Vždyť jsi mi to tu doporučil.
Jo. Ale byla to moc dobrá rada, tak jsem se jí sám držel.
Musím zjistit, co máme s Lorenou společné.
Kdo si dá předkrm?
My!
Hele, mi amor. Mají queso fundido.
Já miluju sýr. Ty miluješ sýr.
Dáme si to napůl?
Ne, díky. Já se dělím nerada.
Dám si krevety.
Ty se nerada dělíš?
Nora myslela na ten letáček.
MÍSTNOST 3
Odříkala deset zdrávasů
a šla se na to místo podívat.
Dokonce se dostala přes město, aniž by ji někdo známý zahlédl.
Kromě Diane.
- Ta běloška. - Promiňte mi to zpoždění.
Auto prý nesmí blokovat uličku. Kdo by to čekal?
Počkej. Diane?
Tvoje šéfová? Co ta tam dělala?
Víš, jak roky prodávala ta cvičební videa?
Že se vůbec ptáte. Moje oblíbený je Bídnícvič.
No, vedením těch lekcí očividně trávila svůj volný čas.
Na to máma nebyla připravená.
Doňo Noro, jste to vy?
Co tu děláte?
Tančím?
Nerozumím vám, ale pojďte blíž. Nováčci dopředu.
To je dobré. Můžu zůstat tady.
Ale ne!
Když už jste přišla, musíte se tu cítit vítaná.
A slunce pěkně svítí...
...zadečky se vrtí!
Musí být pěkné mít se svojí láskou něco společného.
Miláčku, nedala by sis kobylky chapulines?
Můžu ti jednu hodit do pusy.
Úplný hibachi.
Hibachi nesnáším.
Cože? Je to nejlepší kombinace jídla a bojovýho umění.
Spojí se a vytvoří...
Průměrné smažené jídlo.
Hej.
- Co děláš? - Pamatuješ na tu figurínu?
Uvědomila jsem si, že mi vadí to ramínko.
Když ho dám na tuhle stranu, šaty padnou lépe.
To je skvělé.
Ale teď pracovat nemáš.
Máš odpočívat, vzpomínáš?
Myslíš, že se to tady dá?
Dělají sopky z cibulí.
Kazíš mi plán s Julií.
Přestaň se zaobírat tím hloupým testem a udobřete se, jo?
Tak promiň.
Memo pochopil memorandum.
Vidíš? A je to.
Odteď už to bude probíhat bez potíží.
Máximo?
Isabel?
Ty jo.
To je ale překvapení.
Jo.
Napadají mě i další slova.
Co tu děláš?
Jen tu na někoho čekám. A piju palomu.
No ne! Palomu!
Palomina máma je Isabel.
Sakra!
Jsi dobrý, Hugo.
Isabel opravdu je Palomina máma.
A navíc je to skvělá máma.
Ten večer to mezi tebou a Julií skončilo?
Bože. Ten večer jste zplodili Palomu?
Byl rok 1985. Klídek. Nevychází to.
Už ani nevím, čemu mám věřit. Jsi vůbec můj strejda?
Hugo, nezapomeň dýchat.
Nádech.
Výdech.
Nádech.
Výdech.
Dobře. K tomu všemu se dostanu. Poslouchej. Jo?
No, ráda bych zůstala, ale musím za svým...
Pardon, seňoro. Váš stůl není připravený.
Posadíte se zatím k přátelům? Přinesu vám židli.
Ne!
Není problém.
Bezva.
Dobře, mis queridas fabulosas!
Pět, šest, sedm a brazos, brazos.
Piernas, piernas.
Brazos, brazos.
Piernas, piernas.
A tohle.
Tak se předveďte! A natáhnout.
A tři a čtyři.
No tak, Noro. Jste novomanželka. Ukažte ty pohyby.
Uno, dos, tres.
A dokola.
Noro, stop!
Teda „estop“!
To je dobré.
Angličtině líp rozumím, než ji jím.
Tak se vraťte dovnitř. Prosím.
Ne, to nejde. Nejsem dobrá tanečnice.
No a co? My tady nesoudíme.
Jde o to, abyste byla sama sebou a našla svoji sílu.
Proto tady předcvičuju.
Taky potřebuju svoje místo, kde zapomenu na vnější svět i názory okolí
a jsem svobodná, víte?
Ne.
Noro.
Aquí nemusím být perfecto.
Aquí jsem jen mujer.
Mujer s velmi silným přítahem pánve.
Myslím tohle.
Dokážete to taky.
No prosím.
- Ale ty ženy... Dívají se. - Zapomeňte na ně.
Zavřete oči, představte si, že jste v místnosti sama, a tančete.
Pro sebe. Pro nikoho jiného.
Dobře. Tak já to zkusím.
Fantástico.
Ale tohle oblečení je no bueno. Něco vám najdeme.
- Někdo se rozmyslel? - Oblafls mě. Je to jako chodit do školy.
Já vím. Nesnášíš školu.
Ne, Estebane. Škola nesnáší mě.
Je nudná a hloupá jako tahle kniha. Promarnila jsem kvůli ní dvě hodiny.
- To nic není. Dej tomu víc času. - Proč?
Já to prostě nechápu.
Ve třídě se vše dělá jedním způsobem, a já to dělám špatně. Tak proč se snažit?
Víš, máš pravdu.
Je to pro tebe moc. Nezvládla bys to.
Cože? To je argument ad hominem.
Nevím, co tím myslíš.
Napadáš člověka, a ne jeho argumentaci. Je to ten nejhorší způsob debaty.
Opravdu?
- Všichni tvrdí, že to zabírá. - Ad populum.
Že to tvrdí všichni, neznamená, že je to pravda.
Stojí to v té tvé knize.
Dobře.
Znáš pár termínů.
To neznamená, že je budeš umět použít při debatě,
když argumenty zběsile létají vzduchem.
Zahnaná do kouta ty argumenty úplně vidím.
Ostatní stěží hledají slova, ale já to vidím jasně.
V tom je ten můj dar, jak jsi říkal, a proto to zvládnu.
Gratuluju. Úspěšně jsi obhájila, proč se máš účastnit debaty.
Estebanátor.
Usušeno!
Chtěl jsem se dívat minutu, ale je to hypnotické.
Už na ty župany zírám několik hodin.
Hodin?
Stačí jim 20 minut!
Roztomilé. My máme i dětské?
Nemáme. To byla dospělá velikost L.
Horší praní než s Chadem Lupe nezažila.
Ale byl to syn její šéfové,
takže aby se ho zbavila, musela být kreativní.
Gratuluju, Chade!
Dostaneš povýšení.
Opravdu? Proč?
Už tě nemám co naučit.
Tak odtud můžeš postoupit dál.
Někam hodně daleko.
- Nevím, co říct. - Třeba „sbohem“.
Tohle pro mě moc znamená.
Dřív jsme spolu sotva promluvili.
Ale teď tě chápu.
Bez tebe, tvého ducha a tvé vřelosti
by se textilie Las Colinas rozpadly.
Doslova.
Je to jen práce.
Ne, Lupe.
Lupito. Mohu?
- Ne. - Lupito.
Jak kloužeš od ručníku k prostěradlu a zpátky... Je to jako píseň.
Jsi jako pták, co ji zpívá.
Isabel. Ráda tě zase vidím. Jak je to dlouho?
Ani nevím,
asi od toho dne, co mi Máximo řekl, že miluje tebe, a ne mě.
Asi tři měsíce? Přibližně.
Typická Isabel.
Tohle je fakt nepříjemné.
Hele, na tom se shodneme.
Necháš toho?
Bohužel jsem Julii jen přitížil.
Ale jedna věc to naštěstí ještě mohla zachránit.
Známé guacamole z Tajné brány.
Tak kdo si dá?
Jo, prosím. Cokoli je lepší než tahle konverzace.
Jo. Sníme to a půjdeme.
Vaše přání je mi rozkazem.
Ještě to není hotové?
Nejprve hvězda celé show.
Tohle maličké je z džungle v Michoacánu.
Je jemné i výrazné chuti,
která odráží dualitu naší hrdé kultury.
A tato kamarádka má zase zajímavý příběh,
který začíná na farmě, kterou vede Calixto Gutierrez,
bývalý hráč Red Sharks.
To by stačilo!
Udělám to sama!
Dejte to sem.
Julie.
Julie!
Dej mi ten hmoždíř.
Hele, vím, že se zlobíš, ale...
To zlobím. Ani jsem sem nechtěla jít.
- Promiň. Měla sis odpočinout. - A o to jde. Já jsem odpočívat nechtěla.
Chtěla jsem pracovat, ale nenechals mě.
Co jsem měl dělat?
Bylas ve stresu. Byl to problém.
Pro koho? Pro tebe, nebo pro mě? Já jsem byla v klidu.
Máma se držela Dianiny rady a okolí si nevšímala.
Tak, dámy.
Ten den jsem jí neviděl do hlavy.
Teď je čas zazářit.
Ale asi to tam vypadalo nějak takhle.
Ve skutečnosti byla o několik kroků pozadu.
Ale to nevadilo,
protože se cítila dobře a tančila sama pro sebe.
Kam odešli?
Lorena požádala o vlastní guacamole,
Memo se rozčílil a ona odešla.
Julia odešla taky.
Pokazil jsem to.
Chtěl jsem, aby si odpočinula od práce.
Chtěls ji zachránit od práce?
To ona nepotřebuje. Je to její práce. Ví, co dělá.
To vím, ale každý musí někdy zpomalit.
Říká ten, co sám nezpomaluje.
S Julií jste si hrozně podobní.
Jste ambiciózní, cílevědomí, paličatí.
Ta intenzita tě k ní vlastně přitahuje.
Asi jsme si dost podobní.
Na 98 %.
Proto jste tak sehraní.
Až mě to štve.
Jsem rád, že jsem tě potkal.
Bylo divné tě tu potkat.
No, chci říct,
že mě mrzí, jak to mezi námi dopadlo.
Nechci, aby ses cítila...
Isabel?
Můj doprovod.
No nic.
Zdá se, že se máš dobře.
Loreno, ne! Nenastupuj do toho autobusu!
Přijede až za deset minut.
Tak to jsem nemusel utíkat.
Promiň mi ten dnešek. Zkrátka...
Odložili jsme to zasnoubení, abychom se lépe poznali.
Ale teď se mi zdá, že toho víme až moc.
Počkej.
Všechno to bylo kvůli tomu hloupému testu?
Ten byl jen pro zábavu.
Stojí to i v názvu. „Que Fun.“
Ale...
Co když nemáme dost společného?
Co když pro tebe nejsem ten pravý?
Třináct procent není žádná výhra.
A koho to zajímá?
Víš, co ještě mělo šanci nižší než 13 %?
Že se Hugo Sánchez ve Španělsku stane střelcem roku.
Jak to víš?
- Fotbal přece nesnášíš. - To bývalo.
Ale když teď vím, jak je pro tebe důležitý,
začala jsem se dívat na zápasy a...
Já nevím. Připadá mi to zajímavé.
Lolo.
To že jsi pro mě udělala?
No, tak to chodí, když někoho miluješ.
Ty mě miluješ?
Taky tě miluju.
Další věc, co máme společnou.
Hele.
Když teď máme oba rádi fotbal, jsme na 18 %.
Ty jeden...
Ty jsi blázínek.
Každý vztah čekají výzvy.
Jdu do toho.
Já vím.
Jenže...
Téhle části jsem nerozuměla.
Někdy musíme překonat rozdílná očekávání.
Tak zase příští týden, sí?
Jo.
Někdy musíme najít společnou řeč.
Jak bys popsal svoji filozofii mulčování?
Někdy se může zdát, že jsou ty výzvy nepřekonatelné.
Jo, na co slova?
Ale častokrát vás překvapí.
Toho dne jsem se přestal snažit Julii změnit
a namísto toho jsem šel tam, kde byla ona.
Nesu guacamole.
Stojí za každou minutu těch tří let vaření.
Co tu chceš?
Přišel jsem se omluvit.
Promiň, Julie. Chci, abys věděla, že tvoji práci považuju za důležitou.
Protože to je.
Je odrazem tebe a tvojí vášně.
A to je úžasné.
A ne každá holka umí šít na podlaze.
Na podlaze, na střeše.
Šij, kde chceš.
Respektuju tvůj proces.
Tohle sis zapomněla.
Díky.
Možná bych si mohla dát krátkou pauzu.
Ne. Máš spoustu práce.
Přinesl jsem si složky, tak mě nerozptyluj.
Od teďka je veškerý oční kontakt zakázaný.
- Nic jsem neviděla. - Viděl jsem, jak ses dívala.
S Julií jsme se přenesli přes ten večer i mnoho dalších.
To až v devadesátkách,
kdy jsem měl stylový odbarvený konečky, jsem se zase dal dohromady s Isabel.
Co se stalo?
- To je dlouhý příběh. - To jsi celej ty.
Ale s Isabel jsme se k sobě nikdy nehodili.
Když zjistila, že je těhotná,
už jsme nebyli v kontaktu.
O Palomě jsem nevěděl do jejích 13 let, kdy mě vyhledala.
Proč ti to Isabel neřekla?
Soustředil jsem se na budování firmy.
Nebyl jsem zrovna typ na otce roku.
Asi jen chtěla sebe a Palomu ochránit.
A možná i mě.
To dává smysl.
No, ještě mě zajímají ty odbarvený konečky.
To i mě. Měl jste je z legrace, nebo...
Ty se nemáš co vysmívat něčím vlasům.
To s Julií ale pořád nechápu.
Proč mi neřekneš, co se s ní stalo?
Asi doufám, že mezi náma není konec.
Chlapci, jsme tu.
Je to už přes 20 let.
Ale na Las Colinas je kouzelné to,
že ať už se změníš jakkoli,
tady to zůstává stejné?
Čekal jsem to tu růžový.
Překlad titulků: Veronika Ageiwa