Kā - Hulija nav viņas māte?
Kāpēc es vispār klausos šajos stāstos?
Muļķis es esmu.
Muļķis.
Šķiet, viņš to uztvēra labi.
Jā.
Droši vien man jau iepriekš vajadzēja pateikt, ka Hulija nav tava mamma.
Bet tad stāsts nebūtu bijis tik labs.
Tavas attiecības ar Huliju viņam tiešām ir svarīgas, ja?
Ne viņam vienīgajam.
Lūdzu, atnāc uz piemiņas pasākumu!
Ja Hulija neuzradīsies, man vajadzēs atbalstu.
Un, ja uzradīsies, arī tad man vajadzēs atbalstu.
Vienkārši atnāc!
Labi. Mēģināšu.
Labi, mīļā.
Uz saredzēšanos!
Panāc!
- Tu esi lielisks. - Jā.
Redzēs, kā ies ar Hjūgo.
Lai veicas, Maksimo!
Hulija nav Palomas mamma?
Kā? Viņa ir tava vienīgā mīlestība.
Ko, lūdzu?
Man bijušas daudzas mīlestības.
Eva, Naomi, Karla, Monika, Ērika, Rita...
Tā, nu jau aizgāja "Mambo No. 5".
Bet gribu teikt:
Palomas mamma varētu būt vairākas sievietes.
Ko tas nozīmē? Un kas notika ar tevi un Huliju?
- Kāpēc gribēji, lai man tas ir svarīgi? - Hjūgo, elpo!
Es apbrīnoju tavu dedzību.
Un apsolu, ka īstajā laikā visu tev izstāstīšu.
Tas nozīmē - pagaidām atslābsti!
Vai tev jau nebija jābrauc?
Jā. Es tikai pārbaudu spoguļus.
Lai saprastu, kas ar Huliju notika, Hulija ir tiešām jāpazīst.
Bet vispirms - bija vasaras sākums un Las Colinas dzīve sita augstu vilni.
LAIPNI LŪDZAM BĒRNU KLUBIŅĀ
Memo bija pārvērtis Bērnu klubiņu par labi ieeļļotu mašīnu.
Ak dievs! Šīs kaklarotas ir satriecošas.
Malači.
Tām ir lieliska krāsu kombinācija.
Ups! Tu to izdarīji atkal, Britnij.
Šis žurnāls ir mans.
JAUNĀ LŪPUKRĀSA
Ķeries pie darba, labi? Labi.
QUE JAUTRI
KĀ JŪS AR PARTNERI SADERAT?
Tas viņam vairāk ļāva pievērsties attiecībām ar Lorēnu.
Alehandro, brīnums nevar notikt vienā dienā.
Alehandro Vera elpoja Daienai pakausī...
Izbeidz!
...un droši vien tāpēc gaiss kļuva... karstāks?
Tā vismaz šķita Ektoram,
kura jūtas pret viņu joprojām nebija apdzisušas.
Nolādēts!
Tā ir iekāres pilna vēdināšanās.
Savukārt Sāra pēc iznākšanas atklātībā izmēģināja jaunu stilu.
Kas notika ar tavām piedurknēm? Tev uzbruka?
Mamm, tas ir stils.
Ak tā.
Nedēļas beigās aiziesim nopirkt tev kaut ko ar piedurknēm.
Nē. Negribu, lai tu izvēlies man drēbes.
Vispār to varētu darīt Estebans.
Viņš zina, kad viedokli neizteikt. Vai ne?
Jā.
Vai nē.
Un tas Norai atkal lika sajusties nevajadzīgai un vienai.
Kas attiecas uz Huliju, viņas kleitu veikala lielā atklāšana strauji tuvojās.
Un stress viņu beidza nost.
Hulija!
Man likās, ka esi beigta.
Vai tas ir pirmais, ko iedomājies?
Nevis "Hulija droši vien taisa vēderpresi"?
Nu, katrā gadījumā es neiedomājos, ka tu šādā pozā šuj.
Ko tu dari?
Visu dienu biju noliekusies, un man savilka muguru.
Bet es negribēju pārtraukt darbu.
- Šī poza likās prātīga. - Kā tā var būt prātīga?
Tev vajag pārtraukumu.
Mīļais! Veikals jāatver pēc trim nedēļām.
Man ir saspringts grafiks: strādāt, paēst, strādāt un strādāt.
- Un kad gulēsi? - Nekļūsti smieklīgs!
Es nevaru te gulēt. Šī ir darbavieta.
Tad varbūt tev jāiet mājās.
Un kā es tur strādāšu? Mīļais, tici man!
Es visu kontrolēju.
Nu sarāvu gurnu.
Strādāšu uz sāniem.
Jā! Šādi var.
Labdien! Man, lūdzu...
Atvainojiet! Es biju pirmā.
Atvainojiet! Neredzēju...
Nora?
- Sonja? Vai tā esi tu? - Jā! Kā tev iet?
Neticami. Izskaties satriecoši!
Paldies. Cik mīļi!
Es droši vien izskatos labāk bez pietūkušām acīm un notecējušas tušas.
Nu beidz!
Mamma un Sonja iepazinās kā atraitnes, kas kapos mēdza kopā raudāt.
Neizskatījās, ka Sonja joprojām sērotu.
Pastāsti - ko tu te dari?
Arī tu esi uzdāvinājusi dienu pašai sev?
Kā tas ir - pašai sev?
Redzi? Tā ir visu mammu dilemma.
Mēs visu dzīvi veltām tam, lai audzinātu bērnus, viņus mācītu, strādātu.
Tad pēkšņi mēs vairs neesam vajadzīgas.
Un mēs tā: "Ko nu?"
- Tiešām. - Vai kļūdos?
Es jūtos tieši tāpat.
Esmu izmēģinājusi visu, bet jūtos apjukusi.
Neesi nejauka! Kāds ir tavs noslēpums?
Nezinu, vai tas ir noslēpums, bet...
es eju uz kādu vietu, kas ir izmainījusi manu dzīvi.
Tā varētu izmainīt arī tavējo.
Tu re!
- Paskaties! - Labi. Paldies.
- Ei, varam parunāt? - Jā.
Mans pūķis no zemes tāpat vairs nepacelsies,
gluži kā manas attiecības.
Bet runā pirmais! Tiešām.
Labi.
Runa ir par Huliju.
Viņa ir pārņēmusies ar veikala atvēršanu, un esmu par viņu noraizējies.
Izklausās, ka tā ir problēma.
Ne tuvu tik liela kā manējā.
Kopš Lupe man deva vairāk laika, lai Lorēnu bildinātu,
mēs cenšamies viens otru iepazīt.
Ja?
Žurnālā "Que Jautri" es ieraudzīju saderības testu
un nodomāju: "Cik jautri!"
- Ļoti jautri. - Nē!
Nav gan.
Mēs to izpildījām un ieguvām tikai 13 %.
Mēs gandrīz ne par ko neesam vienisprātis.
Mūzika, filmas, pilēšanas ekonomika.
Viņai tā patīk, jo izklausās pēc lietus.
Nu beidz! Arī mēs ar Huliju izpildījām to testu.
Tas neko nenozīmē.
Tiešām? Un cik jūs dabūjāt?
97 procentus.
Nu protams!
Maksimo, jums problēmas nav.
Es tikai gribu, lai Hulija visu laiku nedomātu par darbu.
Lai mazliet atpūstos.
Nu, pilsētā ir jauna apslēpta pērle.
La Puerta Secreta Cantina.
Aizved viņu mazliet izklaidēties!
Viņu gvakamole izmainot visu dzīvi.
Tas būs perfekti.
Vai vismaz 97 % no tā.
Patiesībā mēs dabūjām 98.
Es vienu procentu nometu, lai tu justos labāk.
Memo! Nebēdā!
Tev ar Lorēnu kaut kas noteikti ir kopīgs.
Siers.
Mums abiem garšo siers.
Tas ir vienīgais, kas mums saskanēja.
Siers - tas ir labi.
Šī man patīk.
Es tajā izskatos vīrišķīgāks.
Pilsētas otrā galā
Sāras un Estebana iepirkšanos pārtrauca trīs fresas.
Atvainojiet, senjorita, bet tā ir godīga cena.
Es šo rokassprādzi izgatavoju pats. Man jāsaņem atlīdzība.
Man ir labāka doma.
Varbūt es samaksāšu tik, cik tā, manuprāt, ir vērta.
Varbūt samaksā tik, cik viņš prasīja?
Paga! Vai viņa sarunājās ar zemenēm?
Ar zemenēm?
Jā. Vai tad "fresas" nenozīmē to?
Dios mío.
Tā arī slengā sauc stilīgas meitenes.
Jā, tas ir saprotamāk. Labi, turpini!
Ko, lūdzu?
Ei, Sāra, varbūt labāk iesim!
Jā, Sāra.
Klausi, ko saka tavs puisis.
Vispār viņš ir mans patēvs. Bet...
tā kā esi tētuka meitiņa, saprotu, ka viņš ir tavs tips.
Nu, meitenes!
Viņai puiša nebūs nekad.
Vai nezināt? Viņa ir tortillera.
Tu taču zini, ka tas nozīmē "sieviete, kas gatavo tortiljas", ja?
Dīvains apvainojums, ne?
Nē. Es domāju - "sieviete, kam patīk citas sievietes".
Tas ir vēl neskaidrāk.
Tu pati gribi būt ar sievietēm.
Nē.
Nu, dzirdējāt. Ejiet prom!
- Viņa negrib būt kopā ar jums. - Nē! Gribu.
Tu sagrozi manus vārdus.
Nē. Tu lieto sliktus vārdus.
Ja gribēji mani kaitināt,
es to atvieglošu un pateikšu, ka esmu lesbiete.
Un jūs esat trīs apcēlējas, kam mati kā ķēvēm.
Izbaudiet, ka esat riebīgas!
Un, ja gribat uzkost, aiz stūra tirgo burkānus. Tiešām labus.
Tikmēr Lupe joprojām pārdzīvoja par to,
ka Lorēna bija paaugstināta un vairs nestrādāja veļas mazgātavā.
Un viņas aizstājējs dzīvi nepadarīja vieglāku.
Zini, es tā prātoju.
Kad tu saprati, ka tev ir kaislība uz veļas mazgāšanu?
Man bija jāmaksā īre, tāpēc atradu darbu.
Fascinējoši.
Zini, es tikai domāju, ka ir svarīgi
iepazīt tos cilvēkus, ar ko strādājam kopā, ja?
Nolobīt viņu dvēseles sīpolu.
Tad varam ieraudzīt svarīgo.
- Tad mēs raudam. - Es jau raudu.
Pastāsti sīkāk par savu pieeju, Lupe!
Kāda ir tava vispārējā filozofija attiecībā uz veļas mazgāšanu?
Viens kausiņš uz mašīnu.
Tiešām? Es būtu domājis, ka desmitreiz vairāk.
Nolādēts!
LAS COLINAS DRĪZUMĀ
Nē, tas mani neuztrauc,
bet šiem plauktiem jābūt par 2 cm zemāk, lai būtu vieta spogulim.
Paldies. Ei!
Vēl kas.
Man nepatīk šī kolonna.
Vai varam to pārbīdīt?
Tā ir nesošā.
Vai tas nozīmē "jā"?
Stāt! Rokas augšā! Vairs nestrādāt! Te izklaides policija.
Tā ir ātrā palīdzība.
Galvenais... tas ir steidzami.
Tu esi par daudz pārņēmusies, un es tevi kaut kur aizvedīšu.
Tagad? Es nevaru. Man ir tik daudz darba!
Lūdzu! Tikai vienu pēcpusdienu.
Neliec man atkal ieslēgt sirēnu!
Nu labi.
Sāra! Tu tik ātri aizgāji.
- Nepaspēju ar tevi parunāt. - Zinu - pāršāvu ar viņām pār strīpu.
Bet viņas bija pelnījušas.
Es nedusmojos.
Patiesībā esmu ļoti pārsteigts par to,
kā formulēji savus argumentus un atstāji pretinieces vaļā mutēm.
Jā, tas bija jautri.
Nē, tās bija debates.
Drīz te, Akapulko, būs sacensības.
Tev vajadzētu pieteikties.
Uzvarētājs dabū stipendiju studijām universitātē.
Arī Štatos.
Kā tu to visu zini?
Vienreiz piedalījos pats.
Skaties!
Šī ir mana mīļākā debašu grāmata.
Vai nav skaistule?
Tu debatēji?
Bet tu esi... tu.
Esmu redzējusi, kā maini domas tāpēc vien, ka tava mamma nokrekšķas.
Es biju neapturams.
Mani iesauca par Esteban-atoru,
jo es visus iznīcināju.
Ne tiešā nozīmē. Tu saproti.
Paldies. Neinteresē.
Nu...
atstāšu to te - ja nu tu pārdomā.
Piektā nodaļa tev noraus jumtu.
Atkal - ne tiešā nozīmē.
Un...
ja tas ko līdz, tu nebiji pelnījusi to, ko tie skuķi teica.
Arī Sārai likās, ka viņa to nebija pelnījusi.
Un "stipendija" tiešām izklausījās labi.
Piemēram, tā viņu aizvestu tālu prom no Akapulko fresas.
Varbūt pat uz pašu Ņujorku.
Labi, tev bija taisnība.
Šī vieta ir superīga.
Redzi? Man prieks, ka piekriti atnākt.
Tagad vari ne par ko neuztraukties un izbaudīt šo apslēpto pērli.
Tikai tu un es.
Maksimo! Hulija!
Memo?
Kāds pārsteigums!
Sveika!
Sveiki! Laipni lūgti La Puerta Secreta.
Vai gribat sēdēt visi kopā?
- Negribam jūs apgrūtināt. - Tas nav nekāds apgrūtinājums.
- Nē, tiešām, mēs... - Uzskatiet, ka tas izdarīts.
Cik laba apkalpošana!
Tā. Maza plānu maiņa, bet tas būs lieliski.
Cik bieži gan varam pavadīt laiku ar mūsu mīļajiem draugiem?
Ko, pie velna, tu te dari?
Tu šo vietu ieteici man.
Jā. Bet tā bija tik laba doma, ka to izmantoju arī pats.
Man jāatrod kaut kas kopīgs ar Lorēnu.
Nu, kurš ir gatavs uzkodām?
Mēs.
Skaties, mi amor! Viņiem ir queso fundido.
Man garšo siers. Tev garšo siers.
Ņemsim vienu uz abiem?
Nē, paldies. Man nepatīk dalīties.
Es ņemšu garneles.
Tev nepatīk dalīties?
Nora nespēja beigt domāt par to brošūru.
3. ZĀLE
Viņa desmitreiz noskaitīja "Esi sveicināta, Marija"
un devās apskatīt to vietu pati.
Kaut kā viņai bija izdevies tikt cauri pilsētai, nesatiekot nevienu paziņu.
Izņemot Daienu.
- Amīte. - Atvainojiet - nokavēju.
Izrādās - nobloķēt ar mašīnu šķērsielu nedrīkst. Padomā tik!
Pag! Daiena?
Tava priekšniece? Kāpēc tur bija viņa?
Vai atceries, ka viņa jau gadiem tirgoja savus treniņu video?
Vai atceros? Jā, vislabāk man patika Nožēlojamās kājas.
Nu, acīmredzot viņai nodarbību vadīšana bija veids, kā veltīt laiku pašai sev.
Un mana mamma tam nebija gatava.
Donja Nora, vai tā esat jūs?
Ko jūs te darāt?
Dejoju?
Nezinu, ko tas nozīmē, bet nāciet šurp! Jauniņās - priekšā.
Nekas. Man ir labi tepat.
Nē!
Gribu, lai jūs te justos gaidīta, jo esat atnākusi.
Un, kad saule smaida...
...rādīsim tai vaigu!
Jei!
Tas noteikti ir jauki - dalīties ar mīļu cilvēku.
Mīļā, vai tiešām negribi kādu no maniem chapulines?
Varu iemest tev tieši mutē.
Kā hibači.
Fui, hibači man nepatīk.
Ko?
Bet tur tik labi apvienota ēšana un cīņas māksla.
Viss tik ideāli sakombinējas, radot...
Pavisam parastu biezeni.
Ei!
- Ko tu dari? - Vai atceries manu manekenu?
Es sapratu, ka man nepatīk lence.
Ja es to pārvietošu te, kleita piegulēs labāk.
Lieliski.
Bet tev tagad nebūtu jāstrādā.
Tev būtu jāatpūšas, atceries?
Vai tev šķiet, ka te var atpūsties?
Viņi no sīpoliem taisa vulkānus.
Jūs jaucat manu plānu ar Huliju.
Vai nevarat beigt uztraukties par to stulbo testu un vienkārši sadzīvot?
Atvaino!
Memo vēstījumu saprata.
Redzi? Viss kārtībā.
Apsolu, ka no šī brīža viss ritēs gludi.
Maksimo?
Izabella?
Tu re!
Kāds... pārsteigums.
Jā.
Un prātā nāk vēl daži vārdi.
Ko tu te dari?
Es kādu gaidu. Nositu laiku ar vienu Palomu.
Nevar būt! Paloma.
Palomas mamma ir Izabella.
Sasodīts!
Tev izdodas, Hjūgo.
Izabella tiešām ir Palomas mamma.
Turklāt ļoti laba māte.
Vai tovakar jūs ar Huliju izšķīrāties?
Ak dievs! Vai tovakar jūs radījāt Palomu?
Tas notika 1985. gadā. Atslābsti! Skaitļi nesaskan.
Es pat vairs nezinu, kam ticēt. Vai tu vispār esi mans tēvocis?
Hjūgo! Tu atkal neelpo.
Uz iekšu!
Uz āru!
Uz iekšu!
Un āru.
Tā. Es līdz tam tikšu. Vienkārši klausies, ja?
Jā, es labprāt uzkavētos, bet iešu sameklēt savu...
Atvainojiet, senjora. Jūsu galdiņš nav gatavs.
Vai gribat apsēsties pie draugiem, kamēr gaidāt? Atnesīšu krēslu.
Nē!
Nē... nekādu iebildumu.
Cik forši!
Tā, mis queridas fabulosas!
Pieci, seši, septiņi, un brazos, brazos.
Piernas, piernas.
Brazos, brazos.
Piernas, piernas.
Šī daļa.
Parādiet savu spēku! Un uz sāniem.
Un trīs. Un četri.
Aiziet, Nora! Esat jaunlaulātā. Parādiet tās kustības!
Uno, dos, tres.
Un apkārt.
Nora, stop!
Tas ir, "estop"!
Viss kārtībā.
Es angļu valodu saprotu labāk, nekā to ēdu.
Labi. Tad nāciet atpakaļ iekšā! Lūdzu.
Nē, es nevaru. Es neesmu laba dejotāja.
Kāda starpība? Te neviens nevērtē.
Te varat būt pati un apzināties, ko spējat.
Tieši tāpēc te sāku mācīt es.
Arī man vajadzēja īpašu vietu,
kur varētu nedomāt par ārpasauli un citu cilvēku domām
un vienkārši būt brīva, vai ne?
Nē.
Nora!
Aquí man nav jābūt perfecto.
Aquí esmu vienkārši mujer.
Mujer ar izciliem iegurņa grūdieniem.
Tas ir šādi.
Un tā varat arī jūs.
Nu re!
- Bet tās sievietes. Viņas skatās. - Aizmirstiet!
Vienkārši aizveriet acis,
iedomājieties, ka zālē esat vienīgā, un dejojiet!
Sev. Nevienam citam.
Labi. Es pamēģināšu.
Fantástico!
Bet šīs drēbes ir no bueno. Mēs kaut ko atradīsim.
Kāds laikam domas ir mainījis.
Tu mani piemānīji. Tas ir gluži kā skolā.
Zinu. Skola tev nepatīk.
Nē, Esteban. Skolai nepatīku es.
Tā ir garlaicīga un muļķīga, tāpat kā šī grāmata.
To lasot, izniekoju divas stundas.
- Tas nekas nav. Velti tam vairāk laika... - Kādēļ?
Es neesmu tam radīta.
Stundās ir viens pareizais veids, kā darīt, un es vienmēr izdaru aplam.
Kāda jēga mēģināt?
Zini, tev taisnība.
Tas tev ir par grūtu. Diez vai tu to varētu.
Ko, lūdzu? No tavas puses tas bija ļoti ad hominem.
Nesaprotu, ko tu gribi teikt.
Tas nozīmē, ka vērsies pret cilvēku, nevis pret argumentu.
Tas ir sliktākais veids, kā debatēt.
Ak tā?
Visi saka - tas darbojas.
Tas ir ad populum.
Tas vien, ka visi tā saka, nenozīmē, ka tā ir.
Tā teikts tavā grāmatā.
Nu labi.
Esi iemācījusies dažus terminus,
bet tas nenozīmē, ka prastu tos izmantot debatēs,
kad argumenti lido ar tūkstoš kilometriem stundā.
Vispār, kad esmu iedzīta stūrī, jūtu, ka spēju argumentu saskatīt.
Kad visi pārējie ar pūlēm to meklē, man tas ir acu priekšā.
Tas ir mans talants, par kuru tu runāji, un tāpēc es to varēšu.
Apsveicu. Tu veiksmīgi argumentēji, kāpēc tev jāpiedalās debatēs.
Esteban-ators!
Žāvētājs beidzās!
Domāju, ka vērošu to kādu minūti, bet tas ir tik hipnotizējoši,
ka blenžu uz šiem halātiem jau stundām.
Stundām?
Vajag 20 minūtes!
Forši! Nezināju, ka mums ir bērnu halāti.
Nav. Tas bija pieaugušo lielais.
Čads bija sliktākais veļas mazgātājs, ko Lupe bija redzējusi.
Bet viņš bija priekšnieces dēls,
tāpēc, lai tiktu no viņa vaļā, bija jābūt radošai.
Apsveicu, Čad!
Tu tiec paaugstināts.
Tiešām? Kāpēc?
Man vairs nav, ko tev mācīt.
Tāpēc nu vari laisties prom.
Tālu prom no šejienes.
- Nezinu, ko teikt. - Pietiks ar "visu labu".
Šis man nozīmēja ļoti daudz.
Saproti - agrāk mēs gandrīz nesarunājāmies,
bet nu es tevi saprotu.
Zini, bez tevis, tavas dvēseles, tavas sirsnības
Las Colinas audums izirtu.
Burtiski.
Tas ir tikai darbs.
Nē. Nē, Lupe.
Lupita. Drīkstu?
- Nē. - Lupita!
Tas, kā tu slīdi no dvieļa pie palaga un tad atkal atpakaļ... Tā ir dziesma.
Un tu esi dziedātājputns.
Izabella!
Prieks tevi redzēt. Kad pēdējoreiz tikāmies?
Īsti nezinu,
bet, šķiet, tas bija todien, kad Maksimo man pateica, ka mīl tevi, nevis mani.
Tātad pirms kādiem trim mēnešiem? Plus mīnus.
Tipiska Izabella.
Tas ir superneveikli.
Re! Par to mēs esam vienisprātis.
Vai tu vienreiz izbeigsi?
Diemžēl es Hulijas stresu biju tikai palielinājis.
Bet laimīgā kārtā bija vēl kaut kas, kas šo vakaru varēja saglābt.
La Puerta Secreta pasaulslavenā gvakamole.
Jā! Ķersimies klāt?
Jā, lūdzu. Jebkas būs labāks par saviesīgām sarunām.
Jā. Paēdīsim un iesim.
Jūsu vēlēšanās man ir likums.
Tā vēl nav pagatavota?
Sāksim ar mūsu zvaigzni.
Šis mazulītis nāk no Mičoakanas selvas.
Tas ir gan salds, gan skābens,
un tā garša atspoguļo to pašu divdabību, kas lepni raksturo mūsu kultūru.
Bet par šo draudziņu ir skaists stāsts,
kas sākas fermā, kuru vada vīrs vārdā Kaliksto Gutjerress -
bijušais Red Sharks spēlētājs.
Pietiek!
Es to pagatavošu pati.
Dodiet!
Hulija!
Dod piestu man!
Klau, zinu, ka esi nikna, bet...
Skaidrs, ka nikna. Es nemaz negribēju te nākt.
- Atvaino! Es tikai gribēju, lai atpūties. - Tieši tā, Maksimo!
Es negribēju atpūsties.
Es gribēju strādāt savā veikalā, bet tu man neļāvi.
Ko tad man vajadzēja darīt?
Tu biji tā pārņēmusies. Tā bija problēma.
Kam?
Tev vai man? Jo man viss bija labi.
Mana mamma pieņēma Daienas padomu un ārpasauli ignorēja.
Tā, dāmas!
Es todien nebiju viņas galvā, bet...
Šis ir laiks, kad varat spīdēt.
...es iztēlojos, ka tas bija apmēram tā.
Patiesībā viņa joprojām par dažiem soļiem atpalika,
bet tas nekas,
jo viņa to izjuta un dejoja pati sev.
Kur viņi palika?
Kad Lorēna palūdza atsevišķu gvakamoli,
Memo uzsprāga, un viņa aizsteidzās prom.
Hulija arī aizgāja.
Es galīgi salaidu ar viņu dēlī.
Es tikai gribēju viņai palīdzēt atpūsties no darba.
Tu domā - izglābt viņu no viņas darba?
Viņai to nevajag. Tas ir viņas darbs. Viņa zina, ko dara.
Zinu, bet visiem ik pa laikam vajag nomest ātrumu.
Saka čalis, kas nekad nenomet ātrumu.
Jūs ar Huliju esat līdzīgāki, nekā tev šķiet.
Esat ambiciozi, motivēti, stūrgalvīgi.
Daļēji tieši šis spraigums tevi pie viņas vilka.
Pieņemu, ka esam diezgan līdzīgi.
Līdzīgi par 98 %.
Nav brīnums, ka tik labi saderat kopā.
Tas ir diezgan kaitinoši.
Bija forši ar tevi saskrieties.
Bija dīvaini ar tevi saskrieties.
Klau, es gribēju tev pateikt - piedod par to, kā mums viss beidzās.
Negribu, lai tev liktos, ka...
Izabella?
Viņš ir klāt.
Viss kārtībā.
Šķiet - viss tev ir brīnišķīgi nokārtojies.
Lorēna!
Lorēna, nē!
Nekāp autobusā!
Vēl jāgaida 10 minūtes.
Būtu zinājis, nebūtu tā skrējis.
Klau, piedod, ka šodien uzvedos kā jucis. Vienkārši...
Mēs atlikām saderināšanos, lai viens par otru vairāk uzzinātu.
Bet nu šķiet, ka uzzinām par daudz.
Pagaidi!
Tas viss bija tā testa dēļ?
Tas bija tikai jautrībai.
Tāpēc jau to sauc "Que Jautri".
Bet...
ja nu mums nav pietiekami daudz kopīgā?
Ja nu tu izlem, ka tev nederu.
Trīspadsmit procentu nav nekāds laimīgais skaitlis.
Kāda starpība?
Zini, kāda vēl iespēja bija mazāka par 13 %?
Tāda, ka Ugo Sančess dosies uz Spāniju un šogad tur iesitīs visvairāk vārtu.
Kā tu to zini?
Tev futbols nepatīk.
Nepatika.
Bet, kad sapratu, cik daudz tas nozīmē tev,
sāku skatīties spēles, un...
Nezinu. Tas mani ieinteresēja.
Ai, Lolo!
Neticami, ka tu to darīji manis dēļ.
Nu, tā dara, ja kādu mīl.
Tu mani mīli?
Es tevi arī mīlu.
Vēl kaut kas, kas mums ir kopīgs.
Paklau!
Nu, kad mums abiem patīk futbols, esam sasnieguši 18 %.
Ai, tu...
Kāds tu esi dumiķis!
Grūtības ir katrās attiecībās.
Es piedalos.
Zinu.
Vienīgi...
Te. Es īsti nesapratu šo.
Dažreiz katram ir citas gaidas.
Nākamnedēļ atnāksiet, sí?
Jā!
Dažreiz jāatrod kopīga valoda.
Kāda ir tava filozofija attiecībā uz mulču?
Dažreiz var šķist, ka šīs grūtības ir nepārvaramas.
Jā, kam gan vajag vārdus?
Bet bieži tās pārsteidz.
Todien es pārstāju Huliju mainīt
un tā vietā pieņēmu viņu tādu, kāda viņa ir.
Atnesu tev gvakamoli.
Tā ir visu to trīs gadu vērta, kas pagāja, to gatavojot.
Ko tu te dari?
Gribu pielūgties klātienē.
Piedod, Hulija!
Negribēju likt tev justies tā, it kā tavs darbs nebūtu svarīgs.
Jo tas ir svarīgs.
Tas atspoguļo tevi, tavu kaislību.
Tas ir apbrīnojami.
Kaut arī man jāšuj uz grīdas?
Uz grīdas, uz jumta.
Šuj, kur gribi.
Tev ir savs process, un es to respektēju.
Tu aizmirsi šo.
Paldies.
Varbūt es tomēr varētu brīdi atpūsties, galu galā.
Nē. Tev jāstrādā.
Paņēmu līdzi dažas darba mapes, lai tu nemēģinātu traucēt mani.
Turklāt no šī brīža jebkāds acu kontakts ir aizliegts.
- Es neko neredzēju. - Redzēju, ka uz mani skaties.
Mēs ar Huliju tikām pāri tai naktij
un daudzām citām pēc tam.
Un tikai '90. gados,
kad es stiloju ar izbalinātām matu šķipsnām,
mēs ar Izabellu atkal sagājām kopā.
Kas notika?
Tas ir garš stāsts.
Tev jau tādi patīk.
Bet mēs ar Izabellu nebijām labs pāris.
Kad viņa uzzināja, ka ir stāvoklī,
mēs jau bijām izšķīrušies.
Es par Palomu pat nezināju, līdz viņai bija 13 gadi un viņa mani sameklēja.
Kāpēc Izabella tev nepateica?
Es tik ļoti biju pievērsies savam biznesam,
ka nevarēju pretendēt uz gada labākā tēva titulu.
Domāju - viņa centās pasargāt gan Palomu, gan sevi pašu.
Un varbūt pat mani.
To var saprast.
Nu, man tiešām ir daži jautājumi par tām balinātajām šķipsnām.
Man arī. Vai tu tās nēsāji ar ironiju vai...
Tu jau nu neesi tas, kas varētu jokot par matiem.
Bet es joprojām nesaprotu par Huliju.
Kāpēc tu man nestāsti, kas galu galā ar viņu notika?
Tāpēc, ka ceru - varbūt mūsu stāsts vēl nav galā.
Labi, puiši! Esam klāt.
Neticas, ka pagājuši vairāk nekā 20 gadi.
Bet brīnumainākais par Las Colinas:
lai cik ļoti es mainītos pats...
sajūta vienmēr ir tā pati?
Kāpēc es šo vietu iztēlojos rozā?
Tulkojusi Inguna Puķīte