Kako Julia ni njena mama? Zakaj sploh še poslušam te zgodbe?
Lahko me je sram. Sram me bodi.
- Dobro je sprejel. - Ja.
Najbrž bi mu moral prej povedati, da Julia ni tvoja mama.
Ampak potem zgodba ne bi bila tako dobra.
Res mu je veliko do tvoje zveze s Julio.
Ni edini.
Prosim, pridi na pogreb. Potrebujem podporo, če Julie ne bo.
Tudi če bo, potrebujem podporo. Samo pridi.
Potrudila se bom.
Prav, ljubica.
- Se vidiva. - Pridi sem.
- Super si. - Ja.
- Poglejmo, kako je s Hugom. - Srečno, Máximo.
Julia ni Palomina mama? Kako? Saj je tvoja največja ljubezen.
Prosim! Veliko ljubezni sem imel.
Ava, Naomi, Carla, Monica, Erica, Rita.
Zdaj naštevam imena iz pesmi Mambo No. 5.
Hočem reči, da je veliko takih, ki bi bile lahko Palomina mama.
Kaj to pomeni? Kaj je bilo z vama s Julio?
- Ne vidiš, da me mučiš? - Dihaj.
Lepo, da si navdušen.
Obljubim, da ti bom povedal vse, ko pride čas.
- To je šifra za "udobno se namesti". - Zakaj še ne voziš?
Ogledala preverjam.
Julio moraš razumeti, da bi vedel, kaj je bilo z njo.
Bil je začetek poletja. Las Colinas je bil zelo priljubljen.
Memov otroški klub je tekel kot urica.
O bog, verižice so čudovite.
Bravo. Čudovita barvna kombinacija.
Spet Britney. To je moja revija.
Nazaj k delu, prav?
SE UJEMATA?
Zato je imel več časa za premišljevanje o Loreni.
Alejandro, tega ne morem izpeljati v enem dnevu.
Alejandro Vera je Diane dihal za ovratnik.
- Nehajte. - ...zato je bilo še bolj vroče.
Tako se je zdelo Héctorju, ki je bil še vedno zaljubljen vanjo.
Presneto. Vroče ji je zaradi sle.
Sara je poskušala nove sloge.
Kje so rokavi? So te napadli?
Mama, to je look.
No, konec tedna greva kupit kaj z rokavi.
Ne. Nočem, da mi izbiraš oblačila. Lahko greva z Estebanom.
- On ve, kdaj ne sme komentirati. - Res je.
Ali pa ni.
Nora se je spet počutila nepotrebna in sama.
Odprtje Julijinega butika se je hitro bližalo.
Stres jo je ubijal.
Julia!
- Mislil sem, da si mrtva. - Najprej si pomislil na to?
Ne na to, da delam trebušnjake?
Vsekakor nisem pomislil, da šivaš.
Kaj delaš?
Hrbet me boli, ker ves dan slonim nad oblekami.
- Ta položaj je bolj smiseln. - Kako?
Odpočiti se moraš.
Dragi, butik se odpre čez tri tedne.
Natrpan urnik imam. Moram delati, jesti, delati, delati.
- Pa spanje? - Ne bodi smešen.
- V službi ne morem spati. - Potem bi mogoče morala domov.
Tam ne morem delati. Verjemi, vse imam pod nadzorom.
Rebrne mišice sem si nategnila. Na boku bom delala.
Ja, tako je v redu.
Živjo, bi lahko...
- Oprostite, prej sem bila. - Oprostite, nisem vas videla. Nora?
- Sonia? Si ti? - Ja, kako si?
Ne morem verjeti. Čudovita si.
Hvala. Prijazna si.
Najbrž sem lepša brez zabuhlih oči in razmazane maskare.
Nehaj!
Kot vdovi sta skupaj jokali na grobu.
Ni bilo videti, da Sonia še žaluje.
Kaj delaš tu?
- Gotovo si si vzela dan zase? - Dan zase?
To je dilema vseh mam.
Vse življenje vzgajamo otroke, jih učimo, delamo.
Nenadoma pa nas ne rabijo več. Me pa ne vemo, kaj bi s sabo.
- Ja. - Se motim?
Enako čutim. Vse sem poskusila, pa se počutim izgubljeno.
- Ne bodi skrivnostna. - Ne vem, ali je skrivnost...
Nekam hodim, in to mi je spremenilo življenje.
- Tudi tebi ga lahko. - Vau.
- Poglej. - Bom. Hvala.
- Lahko govoriva? - Papirnati zmaj itak ne napreduje.
Moja zveza tudi ne. Najprej ti.
Prav.
Julia je pod hudim pritiskom zaradi odprtja butika. Skrbi me.
To je res težava. Pa ne tako velika kot moja.
Odkar mi je Lupe dala več časa, da zasnubim Loreno, se spoznavava.
Razumeš?
V zabavniku sem videl vprašalnik o ujemanju in pomislil: "Zabavno!"
- Zelo! - Ne! Ni zabavno.
Izpolnila sva ga in dosegla samo 13 odstotkov.
O redkočem se strinjava.
O glasbi, filmih, o davčni razbremenitvi premožnih.
- Pravi, da ji je všeč, ker razbremeni. - Tudi s Julio sva izpolnila vprašalnik.
- To nič ne pomeni. - Res? Koliko sta dosegla?
- 97 odstotkov. - Itak.
Nimaš težave.
Julijine misli bi rad odvrnil od dela. Naj se malo spočije.
V mestu je nov skriti dragulj. Kantina Skrivna vrata.
Tja jo pelji, zabavajta se.
Menda imajo odličen gvakamole.
Super bo.
Vsaj 97 % super.
V bistvu sva dosegla 98 %. Rekel sem manj, da bi ti bilo manj hudo.
Memo. Glavo pokonci. Gotovo imata z Loreno kaj skupnega.
Sir. Oba imava rada sir.
- Samo na to sva odgovorila enako. - Sir je super.
Všeč mi je. Bolj možatega me naredi.
Sarino in Estebanovo nakupovanje so zmotile tri fresas.
Oprostite, cena je poštena, saj je zapestnica ročno delo.
Kaj pa, če ti plačam, kolikor se mi zdi vredna?
Kaj, če mu plačaš, kolikor zahteva?
Čakaj. Z jagodami je govorila?
- Jagodami? - Ja. "Fresas" so jagode, ne?
Dios mío.
To je tudi slengovski izraz za bogate dijakinje.
Ja, veliko bolj logično. Nadaljuj.
- Prosim? - Sara, rajši pojdiva.
Ja, Sara. Ubogaj svojega fanta.
Moj očim je. Ampak razumem, da je tvoj tip, ker si očkova punčka.
Punci, prosim.
Ta ne bo nikoli imela fanta. Tortillera je.
Veš, da je to ženska, ki dela tortilje, ne? Čudna žaljivka.
Mislila sem "punca, ki so ji všeč punce".
To je še bolj dvoumno. Rada si s puncami.
- Ni res. - Sta slišali? Pojdita.
- Ne mara vaju. - Ne. Ja, maram vaju.
- Moje besede izkrivlja. - Ne, napačne izraze uporabljaš.
Si me hotela žaliti? Prihranila ti bom trud. Lezbijka sem.
Ve pa ste nasilnice s konjsko frizuro. Grozne ste.
Če ste lačne, imajo za vogalom odlično korenje.
Lupe še vedno ni predelala tega, da je Lorena napredovala.
Njena zamenjava pa ji je grenila življenje.
Premišljeval sem...
Kdaj si spoznala, da ti je všeč delo s perilom?
- Morala sem nekako plačati račune. - Zanimivo.
Veš, pomembno je spoznati sodelavce.
In kot čebulo olupiti njihovo dušo. Takrat pridemo do srčike.
- In jokamo. - Mi že gre na jok.
Razloži mi svoj pristop. Kako bi opisala svojo filozofijo perila?
- Eno skodelico na stroj. - Res? Mislil sem, da je desetkrat toliko.
Presneto!
To me ne moti, ampak ti predali
morajo biti 2 cm niže, da bo prostor za ogledalo. Hvala.
Še nekaj. Ta steber mi ni všeč.
- Ga lahko prestavimo? - Nosilni je.
Torej lahko?
Roke gor! Sem s policije za zabavo!
- To je rešilec. - Ni važno, nujno je.
V stresu si, ven te peljem.
Zdaj? Ne morem, preveč dela imam.
Prosim. Eno popoldne je. Glej, da ne bom spet vklopil sirene.
Prav.
Hitro si odšla.
- Nisem mogel govoriti s tabo. - Vem, da sem šla predaleč.
- Zaslužile so si. - Nisem jezen.
Nasprotno, občudujem te.
Kako si zagovarjala svoje stališče in jih zatrla.
Ja, to je bilo zabavno.
Ne, debata je bila.
V Acapulcu bo kmalu turnir. Morala bi tekmovati.
Zmagovalec dobi štipendijo za študij. Celo v ZDA.
Kako to veš?
Ker sem nekoč sodeloval. Glej.
To je moja najljubša knjiga o debatah. Ni lepa?
Debatiral si?
Ampak ti si preveč... Ti.
Mnenje spremeniš, ko se mama samo odkašlja.
Bil sem neustavljiv. Klicali so me Estebanator.
Ker sem vse uničil. Ne dobesedno, ampak saj razumeš.
Hvala. Ne zanima me.
Prav.
Tu jo bom pustil, če si premisliš.
Ob petem poglavju se ti bo utrgalo.
Spet ne dobesedno.
In...
Ni prav, kar so ti rekle.
Tudi Sari se ni zdelo prav. Štipendija pa ji je dišala.
Pomagala bi ji, da bi se znebila nadutih dijakinj.
Mogoče bi prišla celo v New York.
KANTINA SKRIVNA VRATA
Prav si imel. Super lokal je.
Vidiš? Vesel sem, da si privolila.
Skrbi pusti zunaj in uživaj v skritem dragulju.
Samo ti in jaz.
Máximo! Julia!
- Memo? Kakšno presenečenje. - Živjo.
Dobrodošli pri Skrivnih vratih. Bi radi sedeli skupaj?
- Nočemo vas obremenjevati. - Saj me ne.
- Ni treba... - Urejeno!
Kakšna postrežba!
Sprememba načrta, ampak bo super.
Premalo časa preživiva z ljubima prijateljema.
Kaj delaš tu? Lokal si priporočil meni.
Ideja se mi je zdela tako dobra, da sem jo izkoristil.
- Najti moram kaj skupnega z Loreno. - Bi kdo aperitiv?
Mi!
Ljubica, queso fundido imajo.
Oba imava rada sir. Si bova delila?
Ne, hvala. Nerada delim jed.
- Škampe bom. - Nerada si deliš jed?
Letak Nori ni šel iz glave.
Zmolila je deset zdravamarij in si šla ogledat kraj.
Na drugi konec mesta ji je uspelo priti, ne da bi jo kdo videl.
Tam pa je bila Diane.
- Gringa. - Oprostite za zamudo.
Kdo bi rekel, da ne smeš pustiti avta sredi ulice.
Diane? Tvoja šefinja? Kaj je počela tam?
Se spomniš, da je prodajala videe s telovadbo?
Oja, najrajši sem imel Hitrih nog naokrog.
Učenje telovadbe je bil čas, ki si ga je vzela zase.
Mama ni bila pripravljena na to.
Doña Nora, ste to vi? Kaj delate tu?
Plešem?
Ne razumem, ampak novi plesalci so spredaj.
Tu je čisto v redu.
O ne. Hočem, da se počutite dobrodošli, ker ste se potrudili priti.
Sonce je zunaj...
Zato mu nastavite zadnjico!
Najbrž je lepo deliti z ljubljenim.
Ljubica, res ne bi malo mojih chapulines?
Lahko ti vržem kos v usta. Kot pri hibačiju.
- Hibači sovražim. - Kaj?
To je najboljša mešanica obedovanja in borilnih veščin.
Vse se čudovito ujame v...
V povprečni sotirani jed.
- Kaj delaš? - Se spomniš lutke?
Dojela sem, da me moti naramnica.
Če jo premaknem sem, bo obleka lepše stala.
Krasno.
Ampak ne bi smela delati, ampak se sproščati.
- Se ti zdi to sproščujoče? - Iz čebule so naredili ognjenik!
Uničuješ mi večer. Se lahko nehaš sekirati zaradi neumnega vprašalnika?
Joj, oprosti. Razumel sem namig.
Vidiš, vse je v redu. Obljubim, da bo zdaj vse krasno.
- Máximo? - Isabel?
Oj. Kakšno presenečenje.
Ja.
To in še nekaj besed mi pride na misel.
- Kaj delaš tu? - Nekoga čakam. In ubijam čas s palomo.
Ne me basat! Paloma!
- Isabel je Palomina mama. - Presneto! Dober si, Hugo.
Palomina mama je res Isabel.
Zelo dobra mama.
Sta takrat nehala s Julio?
O bog. Sta takrat naredila Palomo?
Bilo je leta 1985. Pomiri se. Slabo računaš.
Ne vem več, kaj naj verjamem. Si sploh moj stric?
Hugo, pozabil si dihati. Vdih.
Izdih.
Vdih. Izdih.
Saj bom prišel do tega. Potrpi, prav?
Dobro. Z veseljem bi ostala, pa moram najti...
Oprostite, vaša miza še ni pripravljena.
Bi prisedli k prijateljem, medtem ko čakate?
Ne!
Ne bo problem!
Kako zabavno.
Prav, mis queridas fabulosas!
Pet, šest, sedem, brazos, brazos.
Piernas, piernas. Brazos, brazos.
Piernas, piernas. Ta del.
Zberite moč in se nagnite.
Tri in štiri.
Dajmo, Nora. Mladoporočenka si, migaj.
Uno, dos, tres.
In zavrti.
Nora, stoj! Hočem reči "estoj"!
V redu je. Angleško razumeti bolje, kot jo govoriti.
Vrni se noter, prosim.
Ne morem. Slabo plešem.
Komu mar! Tu nismo, da bi sodile.
Tu smo, da bi bile, kakršne smo, in krepile samozavest.
Zato sem začela poučevati tu. Tudi jaz sem potrebovala kotiček,
v katerem bom pozabila na zunanji svet, mnenje drugih
- in bom svobodna. Razumeš? - Ne.
Nora.
Aquí mi ni treba biti perfecto.
Aquí sem samo mujer.
Mujer z zelo močno medenico.
To je to. To zmoreš tudi ti.
To je to!
- Ampak ženske gledajo. - Pozabi nanje.
Zapri oči, predstavljaj si, da si v sobi sama, in pleši.
Zase, za nikogar drugega.
- Prav, poskusila bom. - Fantástico!
Ta oblačila niso bueno. Nekaj bova našli.
Nekdo si je premislil.
- Prevaral si me. To je kot v šoli. - Vem, šolo sovražiš.
Ne, šola sovraži mene. Dolgočasna je in neumna kot ta knjiga.
Dve uri sem jo brala.
- To ni nič. Daj ji čas. - Zakaj? Teh stvari ne razumem.
V šoli sem vedno vse naredila narobe.
Kako mi bo to koristilo?
Prav imaš.
To je pretežko zate. Najbrž ne boš zmogla.
Prosim? To je zelo ad hominem.
- Ne razumem. - Ko napadeš človeka, ne argumenta.
- To je najslabša oblika debate. - Res?
- Vsi pravijo, da deluje. - To je ad populum.
Ker vsi tako mislijo, ne pomeni, da je tako. V knjigi piše.
Prav. Naučila si se nekaj izrazov,
ni pa dovolj za tekmovanje, kjer bodo argumente streljali sto na uro.
Ko me stisnejo v kot, je, kot da vidim argument.
Ko se vsem zatika, imam besede pred sabo.
To je dar, o katerem si govoril, zato bom blestela.
Čestitam. Uspešno si argumentirala, zakaj bi morala debatirati.
Estebanator.
Sušilnik je končal!
Tako hipnotično je,
da že ure buljim v perilo.
Ure? Dvajset minut traja!
- Srčkano. Imamo otroške kopalne plašče? - Ne. Ta je bil za odrasle.
Lupe še ni imela tako zanič delavca. Ker pa je bil sin šefinje,
se ga je morala znebiti z iznajdljivostjo.
Čestitam, Chad. Napredoval si.
- Res? Zakaj? - Nič več te ne morem naučiti.
Zdaj lahko odletiš. Daleč.
- Ne vem, kaj naj rečem. - "Zbogom" bo v redu.
To mi je veliko pomenilo.
Prej sva komaj spregovorila. Zdaj pa te vidim.
Brez tebe, tvojega duha, tvoje topline
bi se Las Colinas sesul.
- Dobesedno. - Samo služba je.
Ne, Lupe.
Lupita. Smem?
- Ne. - Lupita.
To, kako drsiš od brisač do rjuh in nazaj, je kot pesem.
Ti pa si ptica pevka.
Isabel. Lepo te je videti. Koliko časa se nisva videli?
Mislim, da od dne, ko mi je Máximo povedal, da je zaljubljen vate.
- Torej tri mesece, približno. - Značilno za Isabel.
To je zelo čudno.
- Še nekaj, o čemer se strinjava. - Nehaj že.
Žal sem Julijin stres samo še okrepil.
K sreči je bilo nekaj, kar bi lahko rešilo zadevo.
Svetovno znani gvakamole Skrivnih vrat.
Smo pripravljeni?
Ja, prosim. Vse je bolje od plehkega klepetanja.
- Ja, pojejmo in pojdimo. - Vaša želja je za nas ukaz.
Ni še pripravljen?
Najprej zvezdnik večera.
Ta malček je iz gozdov Michoacána. Je sladkast in kiselkast.
Njegov okus ponosno odraža dvojnost naše kulture.
Tudi tale poba ima zanimivo zgodbo.
Začne se na kmetiji, ki jo vodi Calixto Gutierrez,
- bivši igralec pri Rdečih morskih psih. - Dovolj! Jaz ga bom pripravila.
Daj sem.
Julia. Julia.
Daj mi terilnico.
- Vem, da si jezna. - Seveda sem. Nisem hotela priti sem.
- Hotel sem samo, da se sprostiš. - Jaz pa ne.
Hotela sem delati, pa mi nisi dovolil.
Kaj pa naj bi naredil? Bila si v stresu. To ni bilo dobro.
Za koga? Zate ali zame? Nisem se pritoževala.
Mama je ubogala Diane in pozabila na zunanji svet.
- Prav, dekleta. - Nisem bil tam, ampak...
Čas je, da zablestite.
Najbrž je zgledalo takole...
V resnici je še vedno zaostajala nekaj korakov. Pa nič hudega,
ker se je predala in je plesala zase.
Kam sta šla?
Ko je Lorena prosila za ločen gvakamole, je Memo znorel in je odšla.
Tudi Julia je šla. Zamočil sem.
- Hotel sem samo, da se odpočije od dela. - Hočeš reči, da jo rešiš pred delom?
Tega ne rabi. To je njena služba. Ve, kaj dela.
Vem, ampak vsak mora tu in tam zadihati.
Pravi nekdo, ki se ne ustavi. S Julio sta si bolj podobna, kot misliš.
Častihlepna, motivirana in trmasta.
To te privlači pri njej.
Najbrž sva si res podobna.
- V 98 odstotkih. - Nič čudnega, da se odlično razumeta.
Prav nadležno je.
- Vesel sem, da sva se srečala. - Čudno je, da sva se srečala.
Hotel sem ti reči...
Žal mi je, kako se je končalo med nama. Nisem hotel, da se počutiš...
Isabel?
- Moj spremljevalec je tu. - Pozabi.
Vidim, da se je dobro izteklo.
Lorena! Lorena, ne!
Ne na avtobus!
Čez deset minut pride.
Škoda, da sem tako hitel.
Oprosti, da sem se obnašal kot norec.
Zaroko sva preložila, da bi se bolje spoznala.
Ampak zdi se mi, da se spoznavava preveč.
Čakaj. Vse to je zaradi trapastega vprašalnika?
Tisto je bil samo hec.
Zato se imenuje zabavnik.
Ampak... Kaj, če nimava dovolj skupnega?
Kaj, če ugotoviš, da nisem pravi zate? Trinajst odstotkov je malo.
Saj je vseeno.
Veš, kdo ima manj kot 13 % možnosti?
Hugo Sánchez pri tem, da v Španiji postane strelec leta.
Kako to veš? Nogomet sovražiš.
Sem ga sovražila. Ko sem videla, koliko ti pomeni,
sem ga začela gledati.
Zazdel se mi je zanimiv.
Lolo. Ne morem verjeti, da bi naredila kaj takega zame.
To narediš, ko si zaljubljen.
Me ljubiš? Jaz tudi tebe.
Še nekaj, kar nama je skupnega.
Glej. Ker imava oba rada nogomet, imava že 18 odstotkov.
Nehaj.
Tepček.
Vsaka zveza ima svoje izzive.
- Tekmovala bom. - Vem.
Samo... Tega dela nisem dobro razumela.
Včasih gre za različna pričakovanja.
Prideš naslednji teden, sí?
Ja.
Včasih za iskanje skupnega jezika.
Kakšna je tvoja filozofija o zastirki?
Včasih se ti izzivi zdijo nepremagljivi.
Ja, besede so odveč.
Pogosto pa te presenetijo.
Tistega dne sem nehal spreminjati Julio,
in jo sprejel takšno, kot je.
Gvakamole sem ti prinesel. Vredno je bilo čakati nanj tri leta.
Kaj delaš tu?
Osebno sem se prišel opravičit. Oprosti, Julia.
Nočem, da se počutiš, da tvoje delo ni pomembno.
Ker je pomembno. To si ti, tvoja strast.
- Zdi se mi čudovito. - Ne zna vsaka šivati na tleh.
Na tleh, na strehi.
Šivaj, kjer hočeš. Imaš svoj način dela, ki ga spoštujem.
To si pozabila.
Hvala.
Mogoče bi si vseeno vzela krajši odmor.
Ne, delo te čaka.
Prinesel sem si delo, zato me ne moti.
Pa ne smeva se gledati.
- Nič nisem videla. - Pogledala si me.
S Julio sva se tisti večer pobotala. In številne druge.
Šele v 90. letih, ko sem imel noro frizuro s pobeljenimi konicami,
- sva z Isabel spet prišla skupaj. - Kaj se je zgodilo?
- Dolga zgodba. - Take imaš rad.
Z Isabel se nisva nikoli ujela.
Razšla sva se, preden je ugotovila, da je noseča.
Za Palomo sem izvedel, ko je imela 13 let in me je poiskala.
- Zakaj ti Isabel ni povedala? - Tako sem bil predan poslu,
da ne bi bil ravno oče leta.
Po mojem je hotela zaščititi Palomo in sebe.
- In mogoče celo mene. - Logično.
Imam par vprašanj glede pobeljenih konic.
- Jaz tudi. Si jih imel za hec... - Ti se ne moreš šaliti na račun las.
Še vedno ne razumem, kaj je bilo s Julio.
- Zakaj mi ne poveš? - Ker mogoče upam na novo priložnost.
Prispeli smo, fanta.
Ne morem verjeti, da je minilo več kot 20 let.
Čarobno pri Las Colinasu je, da ne glede na to, koliko se spremeniš,
je občutek vedno enak?
Zakaj sem mislil, da je rožnat?
Prevedla Lorena Dobrila