Las Colinas har funnits i mer än 80 år,
men de senaste renoveringarna...
...har gjort hotellet fräschare och mer modernt än nånsin.
Njut speciella fördelar som elitmedlem...
ELITMEDLEM
...som tillgång till vår världsberömda buffé.
Ta en margarita på gården hos Mr. Tortuga's på köppromenaden.
Det här är fel!
Jag bokade en svit, inte en hytt.
Vadå "ni kallar alla era rum sviter"?
Visst.
Har Julia González checkat in än?
Okej, ni värnar era gästers privatliv, men jag känner henne.
Eller, jag kände henne. Det är en lång historia med upp- och nedgångar,
och missförstånd som skapade intriger.
Men även mycket romans och...
Hallå?
Hallå!
De har paketerbjudanden.
Hugo! Vill du se på Legally Blonde och den underskattade uppföljaren
- Red, White & Blonde? - Joe!
Jag måste ta reda på när Julia kommer.
Kan du göra din "Joe"-grej och du vet...
- ...ge receptionen lite påtryckning? - Som du vill, chefen.
- Du är min prioritet. - Tack.
Så fort jag käkat jalapeño-poppers på Mr. Tortuga's.
Men...
Du gillar det här stället mycket mer än du borde.
Då är det bara du och jag.
Vad sägs om en godnattsaga?
Allvarligt? Jag borstar tänderna. Kan det vänta?
Herregud.
Vad har hänt med det här stället?
Vi höll viss klass 1985.
Och Julias klänningsbutik var högsta klass.
Det var några dagar före invigningen,
och alla hjälpte till att få Julia över mållinjen.
Här kommer de sista.
Tänk att vi ska närvara vid ett fint event på Las Colinas.
Jag har till och med köpt en andra slips. Och den är inte brun.
Det är mer en djup kaki...
Vänta.
Är min andra slips också brun?
Sara ska ha sin konfirmationsklänning. Hon är så vacker!
Mamma, måste jag ha den här? Jag hittade en oblat i en av fickorna.
Spara på krafterna. Den här debatten vinner du inte.
Jag uppskattar allt ni gör för mig.
- Tack. - Vi kunde inte vara stoltare, Julia.
Du designar de bästa slampiga klänningarna i världen!
Kom hit.
Vad är det?
Kramade min mamma dig för hårt?
När jag tog examen bröt hon nästan ett av mina revben.
Det är inte det. Det är bara...
Jag önskar att min familj kunde vara här och stötta mig precis som din.
Julias föräldrar bodde i Colombia, tusentals mil bort.
Jag kunde inte föreställa mig att fira en sån här stund utan min familj.
Sen kom jag på att Julia kanske inte behöver det.
Oroa dig inte. Invigningen kommer bli otrolig.
Julias invigning kommer bli en katastrof.
Vi kan inte låta Alejandro Vera delta i butiksöppningen
när hotellet ser ut så här!
- Och med "så här" menar du... - Lägg av, Don Pablo!
De här buskarna är så vildvuxna att de nästan är häckar.
Och du vet vad jag tycker om häckar.
Jag kan redan känna hur Alejandro stirrar på mig
med de där mystiska, dömande, kakaobruna ögonen.
Kakaobruna? Snarare bajsbruna.
Nu räcker det.
Vi behöver allas hjälp till det här eventet, Don Pablo.
Hyr in extrapersonal om det behövs.
Men tills hotellet skiner, får ingen sova!
Vi har ett Diane-problem.
VERKSAMHETSCHEF
Alejandro Vera frustrerar Diane.
Och en frustrerad Diane betyder frustrerade anställda.
Och i hotellindustrin, är det början på slutet.
Ska jag boka in henne på ännu en fyrhandsmassage?
- Inte ens åtta händer skulle räcka. - Eller vara möjligt.
Var skulle alla stå?
För att få Alejandro Vera att återgå till att vara en tyst partner,
behöver vi påtryckningsmedel, Máximo. Så...
Hemligheternas bok!
Återigen, bara en liggare.
Men titta vad vi vet om Vera.
GÄST: ALEJANDRO VERA GILLAR CEVICHE.
- "Gillar ceviche?" Är det allt? - Mr Vera är en väldigt privat person,
och därför måste du komma honom nära under butiksinvigningen.
Försök hitta nåt ni har gemensamt.
Han kanske avslöjar nåt vi kan använda om det skulle behövas.
Ska jag vara spion under täckmantel?
Definitivt inte.
- Ska jag ha mikrofon? - Nej. Det här kräver finkänslighet.
Förstått. Jag ska jobba på min karaktärs historia.
Det finns ingen karaktär. Du är bara Máximo Gallardo!
Hemligheternas bok.
Jag börjar gilla det namnet.
Nästföljande dagar flög förbi,
och innan vi visste ordet av, vad det Julias butiksinvigning.
Idag smäller det! Hur känns det?
Vem har tid för känslor? Vi öppnar om fyra timmar.
Jag har schemalagt allt, det borde inte bli några överraskningar.
Japp. Inga överraskningar.
- Vad var det där? - Vad var vadå?
Skolflicksfnisset.
Máximo, har du planerat nåt?
Säg då till. Överraskningar passar sig inte idag.
Okej, okej. Jag tänkte vänta till i eftermiddag,
men jag har fått dina föräldrar att flyga hit från Medellín.
De kommer precis i tid till eventet.
Nej! Nej, nej, nej, nej. Nej, nej!
- Är det upprymda nej? - Nej!
Okej.
Men önskade du inte att dina föräldrar kunde vara här?
Jag menade emotionellt, inte fysiskt.
Varför uttryckte du dig då så specifikt?
Det du gjorde var gulligt, men mina föräldrar är diplomater.
De är viktiga. De är inflytelserika. De är snobbar, helt ärligt.
För dem är ett liv i modebranschen fånigt och lättsinnigt.
Det är under min värdighet.
Men om det nånsin var dags
att visa dina föräldrar att det du gör inte är fånigt, så är det idag.
Titta på det här! Det är fantastiskt.
En butik fylld med handgjorda klänningar kanske inte är så lättsinnigt.
Tänk dig deras miner när de kommer hit.
Steg ett, de ser dig öppna dörrarna dramatiskt.
Steg två, nån ger dem glas fyllda av vår finaste champagne.
Och tre, de hör dig utropa en perfekt skål där du tackar dem...
För att aldrig ha trott på mig, vilket bara gjorde mig starkare.
Tji fick ni, Raul och Veronica.
Okej. Vi kan jobba på skålen.
Det är faktiskt en perfekt plan. Tack.
- Herregud! - Vad? Det var bara en puss.
Åh! Menar du den här?
Den håller min hy ung.
Tillsammans med några krämer jag har i badrummet.
Och... Och några ansiktsvatten och serum.
Du ser ut som en billig Iron Man.
Med så dålig hotellbelysning behöver jag all hjälp jag kan få.
Till och med du ser ut som en 16-årig man.
Okej, vi spolar fram till invigningen.
Invigningen hade precis kommit igång.
Eller typ kommit igång.
Ursäkta mig. Är inte butiken öppen än?
Snart. Tills dess kan du väl njuta av en föröppningscocktail?
Tack.
Héctor, fortsätt servera.
- Snabbt. - Jag föredrog dig som kollega.
- Lorena, jag behöver din hjälp! - Vad händer, Coco Chanel?
Lorena, mina föräldrar kommer när som helst.
Kan du säga till när de anlänt?
Jag vill avge min skål precis när de kommer in.
- Dramatiskt. Jag fixar. - Tack.
Inte nog med att du förstörde din klänning...
Är det mitt fel att du gjorde mole- sås?
Nej, men att du åt i klänningen under tre middagar i rad är ditt fel.
Nu tittar alla.
Titta på mig. Det är som att jag håller en miniburrito.
Eller så är jag en jätte som håller en normal burrito.
Hjälp mig! Hjälp mig!
Snälla sluta.
Kan ni bete er normalt? Det här handlar om Julia.
- Vi vill inte stjäla uppmärksamheten. - Nora!
Även om Nora gillade sin nya jazztränings-guru
var hon inte beredd att avslöja deras speciella relation.
Hej, Máximos chef och inget mer.
Precis! Kul att se dig, Máximos mamma och inget mer.
Trevligt, trevligt.
Hon är faktiskt även min fru.
Det här gör Johnny Glasskula snabbt och bra.
Medan Julia förberedde sig för föräldrarnas ankomst,
var det dags för mitt spionuppdrag: att bli vän med Alejandro Vera.
Mr Vera!
Jag behövde bara hitta nåt gemensamt med mr Vera.
Cevichekillen!
Jag tänkte börja med nåt alla mexikanare uppskattar.
Vad sägs om matchen igår? Vilken nagelbitare, va?
Vilken match?
Fotboll?
Sen min bror och jag sålde vårt lag så följer jag inte fotboll längre.
Jag fattar.
Inte för att jag har ägt ett lag, men jag har sålt en cykel en gång.
Sen slutade jag titta på cyklar.
Så, sommar alltså?
Vera, no?
- Vilken fin tid på året. - Jag hatar sommaren.
Mitt hår blir frissigt. Därför var jag i Österrike förra veckan.
Vad coolt! Jag älskar öststaterna.
- Vad? - Öststaterna.
- Så fint. - Vad?
- Vad?
Vad?
Där är Diane. Bäst jag går och hälsar. Kul att ses, Máximo.
Öststaterna, din idiot.
Máximo Gallardo.
- Förlåt, känner jag dig? - Máximo! Känner du inte igen min syster?
Det är mig du brukade vara kär i, minns du?
- Självklart! Ines! - Det här är Dulce.
Dulce, så klart.
Slog du mig med en maracas när Ines fyllde 15?
Det var Ines maracas när Flor fyllde 15.
Oroa dig inte. Vi är många att hålla ordning på.
Don Pablo anlitade Dulce för att hjälpa till med festen.
Så medan jag njuter av mitt första event på Las Colinas som gäst,
ska hon diska. Vilket är precis lika kul, visst?
Det är bättre än att passa min systers barn.
Det blev väldigt marigt när de hittade knivarna.
Åh! Just det. Du är den roliga.
Nej, det är Silvia.
Du vet väl att vi inte kan sälja klänningar här utifrån, va?
- Bäst att designen är bra. - Ursäkta, men vad vet du om kvinnomode?
Klänningar på ditt sovrumsgolv räknas inte.
Tro mig, Diane. Jag vet en del om kvinnokroppen.
- Förlåt. Är det obekvämt för dig? - Varför skulle det vara det?
För att kvinnan du älskade öppet flirtar med en man
som är erkänd internationellt, mycket rikare än du och något längre?
Han är absolut inte längre än jag!
- Och deras relation är professionell. - Snälla.
Jag har sett nog telenovelas för att veta att de två
längtar efter att slita av varandra kläderna.
Tack.
Julia, det är dags! Vi kan inte sälja klänningarna här utifrån.
Okej, du har rätt.
Men kan du öppna dörrarna?
Jag är inte på humör att stå i rampljuset än.
Är du säker?
Jag vill inte stjäla ditt rampljus.
Mina damer och herrar,
det är min stora ära och mitt privilegium att välkomna er till
Julia G!
Ja, Julia!
Även om Julias föräldrar missade steg ett av vår plan,
tänkte hon inte låta dem missa steg två och tre.
Säg åt Beto att inte öppna champagnen förrän jag signalerar.
Vad är signalen?
När jag skriker åt dig att öppna champagnen.
- Hjälp till lite, Héctor! - Okej, wow.
Den här nya butiken har förändrat dig.
Se upp.
- Hej. - Det är sopptjejen.
Från The Go-Go's. Vad gör du här?
- Går på en väns event. Du? - Äter middag med mina föräldrar.
De älskar ostronen här. Klassisk snobbfredag, va?
Verkligen. Min familj älskar ostron.
De äter alltid ostron. Alltså, ostron nu igen?
- Jag borde gå tillbaka. - Jag vill träffa dig igen.
Vi kanske kan planera nästa häng som normala människor?
Jag gillar hur du tänker. Förutom det där med "normala personer".
Låt mig ge dig mitt nummer.
- Har du alltid en penna med dig? - Det har funkat bra för mig.
Det hjälpte mig att träffa en söt tjej häromdagen.
Vet du vad?
Min vän är ändå upptagen. Hon märker säkert inte att jag är borta.
Vill du hänga nu?
Hors d'oeuvre? Det är franska för krabbkaka.
Språk är inte din grej, va?
- Vad menar du? - Vänta. Är du servitör nu?
- Du var väl trädgårdsmästare? - Paco befordrade mig.
För hotellets bästa, sa han.
Varför sa du inte att servitörsyrket var så kul?
Det är som att dela ut kramar i munsbitsformat.
- Munsbitskram? - Väx upp, Chad. Ge hit.
Hon åt alla mina kramar.
Svalde du just en hel? Är du okej?
Ser jag okej ut?
Mina föräldrar borde vara här nu.
De har säkert fastnat i trafiken. Det ordnar sig.
- Bara tugga. - Tugga själv!
Jag har inte ätit på hela dagen.
- Tro mig. Jag har varit där. - Jaså?
Var?
Jag har själv haft en del kärleksgnabb.
Ibland är det svårt att veta om man ska hjälpa till eller bara lyssna.
Det behöver du inte förklara för mig. Kvinnor är omöjliga att förstå.
- Jag vet inte om jag sku... - Halvvägs igenom meningen,
insåg jag att det här var den gemensamma sak jag var ute efter.
Äntligen hade jag nåt att anknyta till med mr Vera, även om jag fick överdriva.
Ja! Kvinnor, visst? Prata inte ens om det. De är så...
Men även liksom, vad?
- Vad? - Vad?
Precis. Du förstår mig. Vet du vad du behöver? Whisky. Kom.
Vad gott.
Jättegott.
Vill du ha mer?
Jag kan inte. Det är vidrigt.
Tack och lov för det.
Jag fattar inte hur pappa dricker det. Tycker din pappa också om mezcal?
Faktiskt...
...så har min pappa gått bort.
Herregud. Jag är ledsen, Sara.
Var inte det. Det är okej.
Det har gått flera år.
Fast jag saknar honom än.
Och jag borde nog berätta att jag inte är jätterik.
Inte rik alls.
Jag är bara här för att min bror arbetar på hotellet.
Förlåt. Jag vet inte varför jag inte sa nåt.
Hatar du mig?
Hatar dig?
Sara, jag bryr mig inte om pengar.
Mina föräldrar har gott om pengar men är fortfarande as.
Men du... du är annorlunda.
Jag menar, du ser ut som en rockstjärna.
- Tycker du? - Ja.
Min mamma säger att jag ser ut som en butler.
En sexig butler.
Jag önskar att jag passade bra i nåt sånt.
Den här klänningen tar livet av mig.
På tal om det...
- Vad gör du? - Badar.
Du kan inte förneka att vågorna ser ljuvliga ut.
Försten till havet, eller är du rädd?
Du borde inte låta honom tala till dig så där.
Vem pratar du om?
Mr Vera.
Han är så respektlös.
Flirtar med dig som om du vore en av hans groupies.
Du är ingen groupie!
Du är för fasiken Diane Davies.
Jag är för fasiken Diane Davies.
En dag kommer de resa statyer i din ära.
Nästa gång han försöker med sitt "charmiga" strunt på dig,
ska du visa vem som bestämmer.
Du har helt rätt, Héctor.
- Det kanske jag gör. - Bra. Det borde du.
Du förtjänar att behandlas som en drottning.
Och, så himla lång är han inte.
Kärlek är roddigt, Máximo.
Det kan vara himmel eller helvete.
Helvete om det är min exfru.
Det misstaget gör jag inte om.
Så du är färdig med kärlek?
Kärlek, ja.
- Kvinnor, aldrig. - Säg inte så, mr Vera.
Kärleken väntar säkert runt hörnet, utan att du vet om det.
Den som ändå vore så ung och aningslös.
- Er favorit, mr Vera. - Tack.
- Nej. Åh. - Jo, han vill ha en.
- Tack, Dulce. - Så lite.
Vänta. Skulle inte du sköta disken?
Jo. Men sen kom nån güerito som hette Chad till köket
och insisterade på att diska.
Åh. Okej. Det ingår nog i hans spirituella resa.
Ja. Om ni behöver nåt så finns jag här.
- Tack. - Självklart.
Mr Vera. Samtalet ni väntat på.
- Tack. - Det är som om du är från framtiden.
Förlåt, jag måste lösa en grej.
Hur går Elena-situationen?
Beto! Ni skulle inte öppna champagnen förrän jag sa till!
Gästerna bad mig. Att be en bartender att vägra alkohol
- är som att be läkare att inte operera. - Kan du trycka in korken igen?
- Julia, det är okej. - Nej!
Han skulle inte öppna champagnen förrän mina föräldrar kom.
- De kan inte dricka avslagen champagne. - Okej, två steg körda.
Men det viktigaste är ditt tal.
- Ingen kan tvinga dig... - Tal! Tal! Tal!
- Kom igen, Julia G! Tal!
Om Julia ville att hennes föräldrar skulle komma
innan hennes tal, var hon tvungen att förhala.
Okej.
Jag...
Välkomna, allihop.
Jag ska nämna ett par personer innan jag börjar.
Okej.
Johnny Glasskula! Där är du. Vi är så glada att du är tillbaka.
Du är en stjärna på strängar.
Vad mer? Vad mer?
Visst har vädret varit galet på sistone?
Det är soligt, molnigt, soligt, molnigt. "Bestäm dig nån gång!"
Wow. Hon är riktigt dålig på det här.
Åh! Ursäkta mig ett ögonblick.
Det visade sig att Julias föräldrar inte var sena.
De var inte ens på väg.
De hade "viktiga angelägenheter" att ta hand om.
Men de hoppades att deras dotter hade kul på sin "fest".
Hur som, var... var jag?
Jag vill tacka...
Jag... Förlåt mig.
Jag älskar Elena, men det är dags att bli av med henne.
Måste jag säga det rakt ut?
Ta henne till mitten av Stilla Havet.
Otroligt. Precis vad jag behövde till hemligheternas bok,
men Julia behövde mig mer.
Kom hit.
Nån kan se oss.
Ingen fara. Vi behöver inte om du inte vill.
Vänta, vänta.
Stopp. Okej.
Kan vi hoppa över delen där min mamma hånglar?
Absolut. Förlåt.
Okej, jag spolar fram.
Där är du.
De kommer inte, Máximo.
Julia, jag mår uselt.
Jag borde inte ha bjudit dem utan att fråga dig.
Jag ville göra nåt speciellt till din stora dag.
Men det var dumt.
Det är inte dig jag är arg på.
Jag är arg på mig själv.
Varför tror jag att mina föräldrar ska ställa upp
när det är uppenbart att...
...min dröm... inte intresserar dem.
Sist jag var hemma slog de vad om när jag skulle ge upp
och gifta mig med en av de 15 advokater de hade radat upp.
Femton? Jösses, i Colombia blir man nog stämd ofta.
Dina föräldrar är galna om de inte ser det jag ser.
- Det alla där nere också ser. - Hörde du mitt tal? Jag skrek på vädret.
Du är bättre på mode är på offentliga tal.
Men sist vi var här uppe,
var du en receptionist med ett anteckningsblock.
Se på dig nu.
Du borde vara stolt över dig själv, Julia.
Oavsett om dina föräldrar är här eller ej.
En av advokaterna var snygg.
Så se upp.
Även om Julia hörde det jag sa,
var det en bitterljuv dag för henne. Tills hon såg sin första kund.
Doña Nora?
Åh, Julia.
Du och butiken ser fantastiska ut. Gratulerar.
Jag vet att du väntar med att öppna kassan,
men jag ville köpa den här innan nån av gamarna tog den.
Är du säker? Du behöver inte köpa den för att vara snäll.
Jag är inte snäll. Jag älskar den. Även om jag bara kommer titta på den.
Den är ett konstverk.
Julia hade väntat hela dagen på att hennes föräldrar skulle komma,
bara för att inse att hon varit omringad av familj hela tiden.
Okej.
Julia G har officiellt öppnat!
Bravo! Bravo!
Bravo!
Nu när Julia fått sin dröminvigning,
var det dags att avsluta min drink med Alejandro Vera.
Mr Vera.
Diane. Saknar du mig redan?
Nej. Jag tänker inte engagera mig i vad det här nu är längre.
Nu smäller det.
Diane ska precis skälla ut mr Vera, han kommer ge igen,
och sen börjar kalla kriget.
Titta bara.
Jag är ägare av ett hotell,
inte nåt kuttersmycke du försöker ragga upp.
Och oavsett vad du tror om mig, så förtjänar jag din respekt.
Du har...
...helt rätt.
- Har jag? - Har hon?
Mitt uppförande har varit helt olämpligt.
Skälet för mitt uppförande, Diane,
är att du skrämmer mig lite.
- Gör jag? - Gör hon?
Självklart. Du är smart. Du är självsäker.
Du vet uppenbarligen mer om hotellet än jag.
Jag hoppas att du kan förlåta mig.
Jag skäms faktiskt.
Jag är glad att vi löste det.
Och det måste jag erkänna, du är rätt bra på ursäkter.
Herregud. Det här är...
...mycket värre!
De har gått från sexigt grälande till sjudande förståelse,
vilket är ännu mer sensuellt.
Vill du äta middag med mig? Som upprättelse.
Det ger oss en chans att börja om.
Diane, tänk dig hur långt det här partnerskapet kan nå
om vi är på samma sida.
Ja. Det skulle jag tycka om.
Attan, jag missade min chans.
Wow, de ser rätt kärleksfulla ut.
- Är det obekvämt för dig, Héctor? - Varför frågar alla det? Jag mår bra.
Det gör han inte.
Åh, Chad, jag tänkte...
- ...inte dricka det där. - Förlåt.
Jag har bara bråttom att bli klar. Jag hatar att diska.
Det här är det enda jobbet som inte gett nån personlig utveckling.
Varför erbjöd du dig då att byta jobb med Dulce?
Jag erbjöd mig inte! Jag vet inte vad som hände.
Hon hittade mig i köket, gjorde nån mental jiujitsu,
och i nästa sekund skrubbade jag en paella-panna. Pang.
Det var som trolldom.
Don Pablo, jag är glad att se dig.
Jag kom mr Vera nära, och fick nästan veta nåt saftigt.
Men jag fick bara halva storyn.
Är det möjligt att han planerar att dränka sin exfru Elena?
Vad är så roligt?
Jag tror du menar hans yacht, Elena,
som han försöker förhindra att hans exfru Linda får i skilsmässan.
- Och därför sänker han den... - Mitt i Stilla havet!
Så klart. Det är mycket troligare.
Vänta. Hur fick du veta det?
Memos syster hörde mr Vera prata i telefon och berättade det för mig.
- Kom Dulce på det här? - Jag måste säga att hon imponerar mig.
Det är såna initiativ vi behöver från vår personal.
- Är inte hon tillfälligt anställd? - Inte efter ikväll.
Jag gav henne en tjänst vid poolen. Precis som du började.
Hon påminner mig faktiskt om dig, Máximo.
Sara, var har du varit hela kvällen?
Varför är ditt hår blött?
Allvarligt?
Ursäkta mig, är du "den" Julia G?
Du är säkert upptagen, men jag vill dansa med dig.
Även om ingen av oss fick som vi ville den kvällen,
fick vi varandra.
Och det kändes som...
Vad nu?
- Jag stoppade just om dig. - Vad i...
Det gjorde du inte. Jag är inget barn.
Så badrumslampan lyser ifall jag blir rädd?
Åh, Joe...
- Vad är klockan? - Sen.
Det tog ett tag att få info om Julia, men jag antog att du ville veta.
Ja. Du hade du rätt i.
Är hon här än?
Jag är ledsen, chefen,
men det finns ingen bokning för Julia Gonzalez den här veckan.
Det finns inga Julior alls.
Så... Jag är ledsen.
Har du nåt emot att hänga med Hugo lite?
- Jag måste rensa tankarna. - Självklart.
- Är det okej om jag... - Ja, du får hyra Legally Blonde.
Topp!
Åh, Hugo. Det här kommer du gilla, kompis.
Hugo. Hallå.
Jalapeño-popper?
Fulla gringos.
Undertexter: Victoria Heaps