Teď už bych tu pracovat nemohl.
Koukněte na ty šortky.
- Celá stehna má zakrytá. - Jo.
No, i když bylo zábavné
poslouchat příběhy nepublikovaného autora...
- Tos říkat nemusel. - Ale už půjdu.
Můj synovec Hugo.
Héctor.
- Protektor? - Ano.
Cool.
Tak jo.
Uvidíme se na obřadu.
Jo. Na obřadu, jo. Jistě.
Víš, Hugo, ještě máme čas
a nepovyprávěl jsem ti o tomto místě všechno.
Takže... Hugo. Hej. Hugo! Nic ve tvém mobilu není tak důležité, ano?
Ty jo. Slyšelas, abuelito. Prý nejsi tak důležitá.
- Mamá. Promiň. - Máximo, m’hijo.
- Ráda tě vidím. - Já tebe taky, tak nějak.
- Já... - Jak dlouho už tak je?
- Furt. Neví to. - ...ale podle doktora
nesmím po operaci kolen létat. Takže... Ale ne.
- Ne. - Jo.
- Ne. Už zase. Hugo. - Ne...
Jdi do nastavení a vypni všechny filtry.
Kde je nastavení? Zmáčknu...
Nemůžeme za to.
Nevyrůstali jsme s technologiemi jako ty.
Co ti říká zkratka VHS?
Že je někdo D-Ě-D.
V minulosti byly technologie prostší.
Střihy ve videu byly šik, třeba ve stylu rolety nebo stíračky.
To bylo tenkrát moderní.
MEZINÁRODNÍ AUDIOVIZUÁLNÍ KONGRES
Byl to můj první kongres v roli zástupce vedoucího provozu
a byl jsem nadšený.
Budu se starat o nejchytřejší osoby naší doby.
Cítil jsem se nezastavitelný, dokud...
Paní Daviesová.
Máximo.
Neruším?
Jen si povídáme. Dulce mi přinesla kávu.
- Snad tu není žádná husa. - Dnes ne.
Husa?
Nebyls tam.
Paní Daviesová, rád bych si s vámi prošel všechno ohledně toho kongresu.
Jsem ráda, že jste tu, protože jsme s Donem Pablem
Dulce povýšili na koordinátorku speciálních akcí.
O kongres se starat nemusíte.
- Ale... - Což je dobře,
máte toho hodně na talíři.
Mám toho rád hodně. Pokud se ta jídla nedotýkají.
No tak.
Dulcina talentu je u bazénu škoda.
Navíc prý výborně rozumí elektronice.
Jsem husa přes elektroniku.
Cítil jsem se naší novou koordinátorkou odstrčený.
Ať si neučůrnu.
Musel jsem si s Dulce promluvit.
Jde o následující.
Nosit Diane kávu a zjišťovat pro Dona Pabla je má práce.
Nemám vedení hotelu pomáhat?
Ne. Teda jo. Jen je to moje odpovědnost.
Jsem v zácviku na vedoucího provozu.
Tak promiň.
Don Pablo ti tu pozici zaručil?
- No, ne doslova, ale... - Jestli se dáš tak snadno odstrašit,
navíc zaměstnankyní, co tu začala jen před dvěma měsíci, tak...
se na to asi od začátku nehodíš.
Vlastně jsi možná pořád jen ten ufňukánek, jakým jsi byl vždycky.
Já nejsem ufňukánek.
Pamatuješ, jak jsi řval, když tě píchla včela?
- Bylo mi sedm. - Bylo ti devět a byl jsi slaboch.
Hele. Na takovou šanci jsem čekala roky.
Abych se dostala na vrchol, udělám cokoli.
I zalžu, že rozumím elektronice.
Neumím použít ani telefon.
Lhala jsi paní Daviesové?
Prý jí mám říkat „Diane“.
A Don Pablito mi zobe z ruky.
Done Pablo! Zdravím.
Že vy jste si upravil knírek?
Je tak elegantní, skoro aerodynamický.
Přistřihl jsem ho.
Díky, že sis všimla, Dulce.
- Sladká Dulce. - Teda.
Vy jste ale vtipálek. Ohromující.
Ufňukánku.
Done Pablo.
Zbytek rodiny se měl naštěstí líp než já.
Sara celé léto trénovala s Estebanem a konečně přišel čas na debatní turnaj.
Prvním kolem proplouvala hladce.
Nedostatek opozice v systému jedné strany
vede ke korupci a hrubému porušování lidských práv.
Musím tak dospět k závěru,
že mexický demokratický proces je ze své podstaty nedostatečný.
- Čas! - To je moje dcera!
No, vlastně její...
Ale jsme manželé, tak je to i má dcera!
Vidělas?
Jak přednesla svůj argument a podpořila ho důkazy...
Potím se? Mám takový pocit.
Je to jako organizované nadávání, ale musím říct,
že je pěkné vidět Saru, jak má konečně zájem o vzdělání.
Promiňte, pane.
Viděli jsme, jak fandíte.
- Pardon, někdy se moc nadchnu. - Ne, to nevadí.
Chceme se zeptat, jestli náhodou nejste Esteban Navarro.
Je to on. Estebanátor. Jsme vaši velcí fanoušci.
- Těší mě. - Nápodobně.
- Teda. Ty máš fanoušky? - Co na to říct?
V debatním světě v Acapulcu jsem celkem známý.
Jen v Acapulcu? Spíš ve státě Guerrero.
Není divu, že vaše dcera tu naši rozdrtila.
- To byla vaše dcera? - Ano.
Je v pořádku?
Prosím vás, byla pro ni čest nechat se zostudit vaší žačkou.
- Těšilo mě. - Mě taky.
Těšilo mě.
- Gratuluju. - Děkujeme.
Híjole.
Tak, Estebanátore,
nedáme si před dalším kolem něco k snědku?
Nesmíme přijít o sedadla. Jsou v ideální vzdálenosti od pódia.
Jestli Sara někoho rozpláče, uvidíme slzy.
Je to jen zábava... Nebereš to přehnaně vážně, že ne?
Jistěže ne.
DO TOHO, SARO!
Gracias.
Héctore.
Neodnesl bys něco paní Daviesové?
- Mám tu moc návštěvníků kongresu. - Pro Diane samozřejmě cokoliv.
Gracias.
Lorena požádala Héctora...
PRO DIANE DAVIESOVOU OD ALEJANDRA VERY
...aby Diane doručil květiny od Alejandra Very.
Prosím.
Ty jsou pro mě?
- Od pana Very. - Na chvíli jsem myslela...
Věř mi, kdybych je někomu dával já, byla by to mnohem větší kytice.
Je tohle vůbec dost kytek, aby se tomu dalo říkat kytice?
No, tohle je jen takové přátelské gesto.
Mezi kolegy.
Tak si ty nedostatečné květiny užij.
Ahoj Alejandro.
Víš, že mi nemáš posílat květiny.
Protože spolu pracujeme.
Nemůžu si ten dopis přečíst. Snad kdyby byl anglicky?
Ano, vím, že španělština je romantický jazyk...
Drink v pět? Já nevěděla, že jsi ve městě.
Rozmyslím si to.
Ahoj.
Héctor si potřeboval pročistit hlavu.
Ale jak šel kolem šprtů, co přijeli na elektronický kongres,
nemohl Diane a Veru dostat z hlavy.
Na co myslíš?
PLAVČÍK
Kdy jsi sem přišel?
S přílivem. A s odlivem odejdu.
Nebo v 17:00. To mi končí směna.
Chade, na plavčíka musíš mít kurz.
Certifikát jsem dostal už v 16.
Abych zabodoval u holek.
Teď ale vidím, že to má hlubší smysl. Jako plavčík zachraňuješ životy.
Zamysli se nad tím.
Teda. To je hrozně, hrozně hlubokomyslné.
Nejdůležitější pozice v Las Colinas.
Tak se vrať do práce.
Ale tohle je moje práce.
Tyhle vody jsou hluboké a já tě v zoufalství utonout nenechám.
Memo to nebude chtít slyšet,
ale musel jsem se přemoct a říct mu o Dulce pravdu.
Memo, víš, že rodina je pro mě nejdůležitější.
Budu upřímný. Je možné,
že je třeba tvoje sestra...
Příšerná? Jistě.
- Taky si to myslíš? - Jistě. Dulce je hrozná.
Sehnal jsem jí tu práci, protože to bylo jen na jeden den.
A přinutila mě k tomu máma.
Ale ona získala trvalé místo a já jsem vpustil lišku mezi slepice.
- Musíme ji zastavit. - To rozhodně.
- Pomůžeš mi se jí zbavit? - To ani náhodou.
Tohle je bláznivý rozhovor.
Máximo, nemůžu jít proti svojí rodině.
Můj bratranec Felipe jednou prozradil abuelin tajný recept na mole.
Dodnes nevím, kde je mu konec.
- Co kdyby... - Dost. Neříkej mi to.
Když to budu vědět, budu jí to muset říct.
To bys udělal?
- Jsem tvůj nejlepší kamarád. - Já vím. Vyčítal bych si to.
Ale ona je moje sestra.
Nesmím ji zradit. I kdybych strašně moc chtěl.
Nebylo by to správné.
A máma by mě zabila.
Dobře. To chápu.
Nebudu tě do toho tahat.
Dobře. Díky.
Tenhle rozhovor nikdy neproběhl.
Jejda. Už zase.
Ahoj Diane.
Co tu děláš?
Přišla jsem se podívat, jak se našemu podniku daří.
Dnešek byl báječný.
- Prodala jsem pět večerních rób... - Skvěle. Promluvme si soukromě.
Dobře. Šlo o marockou princeznu, ale ano, mluv.
Mezi námi, mám o někoho zájem. Romantický.
Ale pracujeme spolu. A jestli tomu někdo rozumí, tak ty, že?
- Myslíš mě a Máxima? - A Chada.
A taky to trošku jiskřilo mezi tebou a Betem.
Tam oheň nevzplanul.
Jde o to, že nevím, jestli do toho mám jít.
Jde o příliš mnoho.
Kdy tu hranici překročit?
Upřímně?
Když už to nemůžeš vydržet.
Když jsou ty city tak silné, že se nedají popírat.
A když se to stane, poznáš to.
Umíš číst španělsky, že?
Ano. Umím ve svém rodném jazyce číst i mluvit. Proč?
Nepřeložila bys mi to?
- Pomůže mi to rozhodnout se. - Jo. Klidně.
Vrátila se. Ta princezna. Se svojí matkou.
Takže s královnou. Můžu to udělat později?
No ano. Jdi se o Její Výsost postarat.
Vítejte!
BUDOUCNOST
Dulce jsem nedůvěřoval.
Abych přišel na to, jak se jí zbavit,
musel jsem ji mít na očích.
Nejmodernější VHS videokamera s přehráváním z videorekordéru.
Můžete s ní točit filmy jako Scorsese.
Marty to vyslovuje Scorsese.
Neodcházejte. Něco vám ukážu.
- Jak dlouho mě sleduješ? - Proč bych tě sledoval?
To jsem nečekal.
Chceš se pustit do války s novou nejoblíbenější zaměstnankyní Las Colinas?
Já se tě nebojím.
- Tvou falešnou nevinnost jsem prohlédl. - Ale ostatní ne.
Tvoje slovo proti slovu milého, rozkošného andílka.
Takže jestli nemáš důkaz, dej si odchod.
Toto jsou naše nové klopové mikrofony.
Jsou tak malé.
Baterie vydrží pět hodin. Schováte je kamkoli.
Kamkoli? To je výborné.
Měla začít Sařina druhá debata a Esteban byl připravený na další jatka.
Dalším tématem bude „všeobecná zdravotní péče“.
Sara svou oponentku tak rozdrtí,
že bude potřebovat všechnu zdravotní péči ve vesmíru. Popcorn?
Oponentkou slečny Gallardové bude...
Aido?
Neuvěřitelný. Proč jsi mi neřekla, že debatuješ?
Možná bych řekla, kdybys mi zavolala.
Já myslela, že ten polibek něco znamenal. Spletla jsem se.
Ale znamenal. Ty nechápeš...
Soutěžící, na místa.
Hodně štěstí. Budeš ho potřebovat.
Slečno Gallardová, budete argumentovat pro, takže začínáte.
Čas běží teď.
Slečno Gallardová? Čas běží.
Zapomněla to?
Dnes souhlasím s tím, že zdravotní péče...
Je to něco, co všichni potřebujeme, pokud chceme,
bojovat za to, abychom měli...
Nebudu to popisovat celé,
ale byla to opravdu katastrofa.
Máma má vždycky ty nejsilnější argumenty.
Až mě to štve.
Věř mi, já to znám.
Ale setkání s Aidou ji rozhodilo.
Tvoje máma se zakoktávala
a Aida ji nakonec rozdrtila.
Uzavřu to tím, že je moje oponentka potvora,
která líbá dívky a pak nezavolá.
A rozhodně oponuji tomu, že by byla slušný člověk.
Ať se smaží v pekle.
Dobře, takto to Aida neuzavřela,
ale bylo to v podtextu.
Saro, co to bylo? Přišlas o stipendium.
To je jedno.
Šlo tu hlavně o tebe, ne o mě.
Neměla jsem se k tomu nechat přemluvit.
Memo. Neviděls Dulce?
- Proč? - Kvůli práci.
Ty něco plánuješ?
- Nechceš to vědět, ne? - Máš pravdu, nechci.
Dobře. Protože ti to nepovím.
- Výborně. Řekl bych jí to. - Tak viděls ji?
To ti nemůžu prozradit.
- Tak jsme spolu skončili. - Asi jo.
- Pěkný den. - I tobě.
Ale ne.
Nevím si rady. Musím pořád myslet...
na jednu ženu.
Nemůžu se od ní odpoutat.
Lopatku.
To se stává nám všem.
Musíš se z té depky vyhrabat.
Kyblíček.
- Gracias. - De nada.
Ty jo. Ta brána se otevírá?
Ochraňuje ty písečné lidičky před dobyvateli.
Bum, bum!
Jak to, že ti to tak jde?
Ve Španělsku máme opravdové hrady.
Jako malý jsem je s tátou podle jejich vzoru stavěl z písku.
Svět mi připadal kouzelný.
Pohádky se děly a statečný rytíř si mohl vzít královnu z hradu.
Ale pak ten statečný rytíř poslal tu královnu do náruče
hrozně, hrozně moc bohatého krále, který jí dává růže a vozí ji vrtulníkem.
V té době už měli vrtulníky?
Cože? Ne.
Tys vážně ne... Soustřeď se, Chade.
Jde o to, že život není tak kouzelný, jak jsem si myslel.
Nebo se pohádkové konce nedějí někomu, jako jsem já.
Nebo tvoje pohádka ještě neskončila.
Potřebuju další škeble.
Vím, že jsem na Saru neměl vypěnit.
Ale bylo to naše nejlepší téma. Naše šance.
Jak jako „naše“ téma?
- Ne, její. - A „naše“ šance?
Ale ne. Až moc jsem se do toho vložil, že?
Nechal sis vyrobit tričko.
Dvě.
Neuvěřitelné.
Podívej se...
na rodičovství je skvělé to,
že vždycky dostaneš další šanci, abys to napravil.
Vzal jsem si moudrou ženu.
To je bez debat.
Pomůžeš mi s ní promluvit?
Tohle by měl asi Estebanátor vyřešit sám.
Vas.
Já se vrátím.
Hodně štěstí.
BAREVNÁ TV
Prý mě hledáš.
- Ahoj Dulce. - Promiň, Máximo.
Zlomila mě.
Myslel sis, že mě nachytáš?
- Jak jsi mohl? - Toho slabocha nech být.
Hej.
To tys byl tak hloupý a věřil mu.
Dřív nebo později tě prokouknou. Nemůžeš je balamutit věčně.
Ale můžu.
Víš, u kolika káv jsem se musela s Diane nudit,
jen abych se dostala až sem?
Těch vtipů o husách.
A ani jeden nebyl vtipný.
Ale ona se to nedozví.
Ona i Don Pablo uvidí jen to, co já chci.
Přátelskou, nevinnou a miloučkou Dulce.
Máximo. Zahnala mě do kouta. V mé kanceláři.
Nikdy mi nepřipadala tak malá.
Proč se usmíváš?
Máš všechno?
Každé slovo.
A ta kvalita obrazu?
Neuvěřitelná.
Díky, Beto.
Já děkuju. Ta Dulce je fakt hrozná.
Když pracuju, hází po mně limetky.
Tys chtěl, abych ten mikrofon viděl?
Věděls, že ji musím varovat?
A teď mám dost důkazů, aby ji vyhodili.
Jak jsi mohl?
Co? Hrál jsem podle pravidel. Nic jsem ti o svém plánu neřekl.
- To jsi chtěl, ne? - Ale zneužil jsi mě.
Slíbils, že mě do toho nezatáhneš,
ale využil jsi mě v té své hře jako návnadu.
Jsi stejný jako Dulce.
Možná dokonce ještě horší.
Ona nedělá, že jí na mně záleží.
Ale ne. Padám. Pa...
No, aspoň budeme doma, než se vytvoří zácpa.
- Celé jsem to zkazila. - Ne, nezkazila.
Neměl jsem tě do toho tak nutit.
Asi jsem si vždycky říkal, co by se stalo, kdybych se prodebatoval k vítězství.
Co tě zastavilo?
Moje máma.
Chtěla, abych zůstal v Acapulcu.
Bála se mě poslat do světa a já jsem se možná taky trochu bál.
Máma umí být přesvědčivá. Namluvila mi, že nesnáším zmrzlinu.
Ale ty ji miluješ.
- To mě mrzí. - No jo.
Saro, i když já jsem to dělal rád, ty to milovat nemusíš.
Mám tě rád a podpořím tě.
I kdybys nechtěla pokořit celé Guerrero.
Usaďte se.
Začne další kolo.
Chceš se na něj podívat?
Naposledy Sara viděla Aidu v taxíku.
Doufala, že se šťastnou náhodou opět setkají.
A teď byla na pódiu nadosah.
Ne.
Pojeďme domů.
Další debaty budou na jaře. Mohla by to být zábava.
Obzvlášť když mě koučuje „Estebanátor“.
- Rozdal jsem tři autogramy. - V zákulisí se mě ptali, kolik ti platím.
Ano? Já budu tvůj kouč a ty má zástupkyně.
No, svoji pohádku možná už nezažiju, ale mám tohle.
Já jsem ho asi pokazil.
No... Co... Upřímně, co vidíš?
Upřímně?
Prsa.
Vidím dvě prsa.
A já kluka, co neměl tátu, který by ho naučil stavět hrady.
Ani nic jiného.
Já pořád vidím prsa.
Zkoušel jsem různé pracovní pozice, abych našel sám sebe,
ale něco mi pořád chybí.
A říkám si, jestli to není můj táta.
Půjdu se projít.
Pomoc!
Chade, jsi ve službě.
Chade!
Vydržte, už jdu.
Překlad je hotový.
Je to moc krásné.
Děkuju, Julie. Doufám, že to zůstane mezi námi.
Julia měla pravdu. Člověk to pozná.
A po přečtení jeho slov si Diane byla jistá.
Moment.
Diane vyběhla z Las Colinas na pláž, aby se vrátila zpátky do Las Colinas?
No jo. Byl jsem trošku kreativní.
Co chceš slyšet?
Že rychlou chůzí prošla hotelem?
- Jo. - Tak dobře.
Rychlou chůzí prošla hotelem.
Mlč. Musím to ze sebe dostat.
Když na tebe pomyslím, chce se mi zvracet.
Představa, že budu tak zranitelná, mě děsí.
Ale po přečtení tvých slov už svoje city popírat nedokážu.
Měli bychom být spolu.
Musela jsem ti to říct
před koncem tvojí směny.
- Héctor? - Héctor.
Diane si pozornost pana Very užívala
a snažila se tak uhladit jejich pracovní vztah.
Ale celou tu dobu myslela na Héctora.
Zasloužíš si úctu jako královna.
Zachránil krásnou královnu z růžového hradu.
Tahle tvoje stránka se mi líbí, Héctore. Moc milé.
Asi mi tu chybí stránka.
Chápu, jestli potřebuješ čas...
Nikomu ani slovo, Paco.
Co to je?
My. Náš první den v Las Colinas.
No teda.
A to nemáš na stole ani fotku Loreny.
Nedovolí mi to.
Prý jí to na fotkách nesluší. Šílený.
Ale tohle...
Tohle byl nejlepší den mého života.
Mého taky.
Víš, ten Máximo, kterého jsem znal, by to co ty neudělal.
Ten takový nebyl.
Já vím.
Promiň, Memo. Neměl jsem tě nutit volit mezi kamarády a rodinou.
- Já myslel, že my jsme oboje. - Máš pravdu. To jsme.
Bez tebe bych v Las Colinas vůbec nebyl.
Vybíral bych lístky na autobusáku a nežil svůj sen.
Takže už nebudu lstivý.
Budu pracovat pilněji než Dulce.
Ty kazety mají ale výdrž.
VHS vydrží navždy.
Dobře. To bylo fakt dobrý.
Ale už musíme jít.
Nebo tě tu můžu provést.
Ještě jsem ti neukázal Okno do moře.
Prý ho odstranili.
- Nebo vodopád u bazénu? - Tam je jen zeď.
Co ty popelnice, u kterých jsme se s Julií líbali?
Tío, odpadky vidět nemusím.
Hele, vím, že se snažíš zdržovat.
Ale je čas jít na ten obřad.
Dobře, máš pravdu.
Dobře.
Možná to tu ještě obejdeme, než tam vejdeme.
Není nic horšího než dorazit na vzpomínkový obřad jako první.
No tak, tío. Nemáš se čeho bát.
Diane?
Neřekls mi, že umřela.
Hugo, já o tom nevěděl.
Ale ne. Má královna je živá a zdravá.
Právě hraje v Sexy botkách ve Fort Lauderdale.
Mrzí ji, že o dnešek přijde.
Ale divadlo je divadlo.
Tahle socha mě stála spoustu peněz.
Můžete mi říkat „Héctor svůdce, sochy strůjce“.
- Uvidíme se uvnitř. - Jo.
- Bože. Jak tohle zvládnu? - Zvládneme to společně.
Memo.
Moc rád tě vidím.
Určitě chceš dovnitř vejít s místním vyvrhelem?
Ne, ale nemám na vybranou.
Jsme rodina.
Vamos.
Překlad titulků: Veronika Ageiwa