Tagad es te nevarētu strādāt.
Paskat, kādi tie šorti!
- Cik zemu nosegtas ciskas! - Jā.
Nu, kaut arī bija jautri
klausīties nepublicēta stāstnieka stāstos...
- Bez tā varēja iztikt. - ...man tagad jāiet.
Mans māsasdēls Hjūgo.
Ektors.
- Protektors? - Pats personiski.
Cik forši!
Labi.
Tiksimies piemiņas pasākumā.
Jā. Piemiņas pasākums, jā. Protams.
Redzi, Hjūgo, mums vēl ir laiks,
un ir vēl citi stāsti par šo vietu, ko neesmu tev izstāstījis.
Tāpēc... Hjūgo! Ei! Hjūgo!
Nekas tavā telefonā nav tik svarīgs, ja?
Tu dzirdēji, abuelita. Viņš teica, ka tu neesot svarīga.
- Mamá! Atvaino! - Maksimo, m'hijo!
- Kāds prieks tevi redzēt. - Prieks savā ziņā redzēt arī tevi.
- Es... - Cik sen viņa tāda jau ir?
- Visu laiku. Viņa nezina. - ...bet ārsts saka,
ka es nedrīkstu lidot ar saviem jaunajiem ceļgaliem. Tāpēc... Ak nē!
- Nē, nē. - Jā.
- Nē. Tas dara tā atkal. Hjūgo! - Nē...
Tev jāaiziet uz iestatījumiem un jānoņem visi filtri.
Kur ir iestatījumi? Vai jānospiež...
Tā nav mūsu vaina.
Mēs neuzaugām kopā ar tehnoloģijām kā tu.
Ko tev nozīmē burti VHS?
Ka te kāds ir V-E-C-S.
Tolaik tehnoloģijas bija vienkāršākas.
Filmās bija stilīgas video pārejas,
it kā aizvērtos žalūzijas vai grieztos pulksteņa rādītāji.
Lūk, tas bija pats modernākais.
AKAPULKO 1. STARPTAUTISKĀ AUDIOVIZUĀLĀ IZSTĀDE
Tā bija mana pirmā izstāde darba vadītāja palīga amatā,
un es biju sajūsmā.
Es apkalpošu dažus mūsdienu spožākos prātus.
Jutos neapturams līdz...
Deivisas kundze!
Maksimo!
Vai iztraucēju?
Mēs tikai pļāpājām. Dulse man atnesa kafiju.
- Ceru, ka tajā nav zoss. - Šodien nav.
Zoss?
Tu nesapratīsi.
Deivisas kundze, cerēju, ka šodien varēsim izrunāt visu par izstādi.
Vispār labi, ka atnāci, jo mēs ar donu Pablo
paaugstinājām Dulsi par īpašo pasākumu koordinatori.
Tāpēc izstāde tev nebūs jāpārrauga.
- Bet... - Labas ziņas,
jo tavs "šķīvis" jau tā ir pilns.
Vispār man pilns šķīvis patīk.
Ja vien ēdieni nesaskaras.
Nemuļķojies!
Dulses talanti pie baseina tiek izniekoti.
Turklāt izrādās, ka viņa ir elektronikas spečuks.
Var teikt - esmu īsta elektronikas zoss.
Man bija sajūta, ka mani ir nostūmusi malā
mūsu jaunā īpašo pasākumu koordinatore.
Ka tik neapčurājos!
Bija pienācis laiks ar Dulsi aprunāties.
Tā, lieta tāda.
Nest Daienai kafiju, sniegt donam Pablo informāciju
vispār ir mans darbs.
Vai man nebūtu jāmēģina priekšniekiem palīdzēt?
Nē. Tas ir, jā. Tas savā ziņā ir mans lauciņš.
Galu galā, es esmu tas, kuru gatavo par darba vadītāju.
Es atvainojos.
Vai dons Pablo tev to paaugstinājumu garantēja?
- Nu, precīzi tā neteica... - Jo, ja tevi tik viegli var apdraudēt
darbiniece, kas sāka te strādāt tikai pirms diviem mēnešiem, tad...
tad varbūt tu tam darbam neesi piemērots.
Patiešām -
varbūt tu esi tas pats sīkais pinkšķis, kas vienmēr.
Es neesmu nekāds sīkais pinkšķis.
Vai atceries, kā raudāji, kad tev iedzēla bite?
- Man bija septiņi gadi. - Tev bija deviņi, un tu biji vājš.
Klau! Es jau gadiem esmu gaidījusi šādu iespēju.
Es darīšu jebko, lai tiktu uz augšu.
Pat samelošu, ka esmu elektronikas spečuks.
Es pat neprotu lietot telefonu.
Tu sameloji Deivisas kundzei?
Viņa teica, lai saucu viņu par Daienu.
Un arī dons Pablito man jau ēd no rokas.
Don Pablo! Sveiki!
Vai jums... Vai jums ir citādas ūsas?
Tās ir tik gludas - gandrīz aerodinamiskas.
Es tiešām tās mazliet apgriezu.
Paldies, ka pamanīji, Dulse.
- Cik saldi no tevis! - Nu paskat!
Jūs esat īsts jokupēteris. Vienreizīgi!
Sīkais pinkšķis.
Don Pablo!
Par laimi, pārējiem ģimenē šī diena bija labāka nekā man.
Visu vasaru ar Estebanu gatavojusies,
Sāra beidzot bija sagaidījusi lielo debašu turnīru.
Un viņa piedalījās pirmajā kārtā.
Opozīcijas trūkums vienpartijas sistēmā
noved pie korupcijas un rupjiem cilvēktiesību pārkāpumiem.
No tā es secinu,
ka demokrātiskais process Meksikā būtībā ir nepilnīgs.
- Laiks! - Mana meita!
Nu, vispār viņas...
Bet esam precējušies. Mana meita!
Vai redzēji?
Tas, kā viņa izvirzīja argumentu un pamatoja ar pierādījumiem...
Vai es svīstu? Liekas, ka svīstu.
Man tā šķiet kā organizēta kliegšana, bet jāsaka -
ir jauki redzēt, ka mana Sāra beidzot ir aizrāvusies ar ko akadēmisku.
Atvainojiet, kungs!
Mēs pamanījām, kā uzmundrinājāt.
- Dažreiz kļūstu pārāk emocionāls. - Nē, nekas.
Mēs tikai gribējām pajautāt: vai esat Estebans Navarro?
Tas ir viņš! Esteban-ators! Esam jūsu fani.
- Priecājos. - Priecājos.
- Padomā! Tev ir fani? - Ko lai saku?
Esmu mazliet slavens Akapulko debatētāju aprindās.
Tikai Akapulko? Visā Gerrero.
Nav brīnums, ka jūsu meita uzveica mūsējo.
- Tā bija jūsu meita? - Jā.
Ceru, ka viņai viss labi.
Ko nu! Tas ir gods, ka viņu publiski pazemoja jūsu audzēkne.
- Bija prieks iepazīties. - Man arī.
Priecājos.
- Apsveicu. - Paldies.
Híjole.
Nu, Esteban-ator,
vai negribi kaut ko ieēst pirms nākamās kārtas?
Bet mēs nedrīkstam zaudēt šīs vietas. Tās ir perfektā attālumā no skatuves.
Ja Sāra kādu saraudinās, mēs redzēsim asaras.
Tā ir izklaide. Tu taču neuztver to pārāk nopietni, ko?
Protams, ne.
SARAUJ, SĀRA!
Gracias.
Ektor!
Vai tu kaut ko neaiznestu Deivisas kundzei?
Izstādes apmeklētāji gāž mani apkārt.
Daienai? Protams. Izdarīšu jebko.
Gracias.
Nelaimīgā kārtā Lorēna Ektoram bija palūgusi...
DAIENAI DEIVISAI NO ALEHANDRO VERAS
...aiznest Daienai ziedus no Alehandro Veras.
Lūdzu.
Vai tie man?
- Tie ir no Veras kunga. - Uz mirkli nodomāju...
Tici man - ja ziedus nestu es, tas būtu daudz lielāks pušķis.
Vai te vispār ir pietiekami daudz ziedu, lai to sauktu par pušķi?
Nu, tie ir tikai daži draudzīgi ziedi.
No kolēģa kolēģei.
Lai tev prieks par šīm pāris puķītēm!
Nu, sveiks, Alehandro!
Tu zini, ka tev nevajadzētu sūtīt man ziedus.
Tāpēc, ka kopā strādājam.
Es nevaru tavu zīmīti izlasīt. Varbūt, ja tā būtu angliski...
Jā, es zinu, ka spāņu valoda ir romantiska romāņu valoda...
Piecos iedzert? Nezināju, ka esi pilsētā.
Es padomāšu.
Visu labu!
Ektoram vajadzēja sakārtot domas,
bet, ejot garām nūģiem, kas bija sabraukuši uz elektronikas izstādi,
viņš nespēja izmest no galvas Daienu un Veru.
Par ko tad domā?
GLĀBĒJS
Kad tu te uzradies?
Ierados ar paisumu un ar bēgumu būšu prom.
Vai piecos. Tad man beidzas maiņa.
Čad, esmu diezgan drošs, ka glābējam jābūt apmācītam.
Izgāju sertifikāciju, kad man bija 16.
Likās: būs vieglāk iepazīties ar meitenēm. Bet nu redzu tā dziļāko jēgu.
Zini, glābējs glābj dzīvības.
Padomā par to!
Ļoti, ļoti dziļa doma.
Tas varētu būt Las Colinas svarīgākais darbs.
Tad varbūt tev jāiet atpakaļ pie darba.
Bet šis - šis ir mans darbs.
Šie ūdeņi ir dziļi, un es tev neļaušu noslīkt izmisumā.
Lai vai cik grūti viņam būtu to dzirdēt,
man bija jāsaņemas un jāizstāsta Memo taisnība par Dulsi.
Memo, tu zini, ka ģimene man nozīmē visu.
Tāpēc, lai viss būtu godīgi, vai nevarētu būt tā -
tikai varbūt -, ka tava māsa ir...
Briesmone? Pilnīgi noteikti. Jā.
- Arī tev tā liekas? - Protams! Dulse ir šausmīga.
Atvedu viņu te tikai tāpēc, ka tas bija vienas dienas darbs.
Un tāpēc, ka mamma lika.
Bet tagad viņa ir dabūjusi pastāvīgu darbu.
Esmu ielaidis te vilku aitas ādā.
- Ja esam vienisprātis, viņa jāaptur. - Katrā ziņā.
- Vai palīdzēsi tikt no viņas vaļā? - Nekādā ziņā.
Nespēju tavai domai izsekot.
Maksimo, es nevaru vērsties pret savu ģimeni.
Reiz mans brālēns Felipe izpauda mūsu abuela slepeno moles recepti.
Līdz šai dienai neviens nezina, kur viņš ir.
- Ja nu... - Stop! Neko man nesaki!
Ja kaut ko zināšu, man tas viņai būs jāizstāsta.
Vai tu to darītu?
- Bet tu esi mans labākais draugs. - Zinu. Un tad es sevi par to ienīstu.
Bet viņa ir mana māsa.
Es nevaru viņu nodot, lai cik ļoti man to gribētos.
Tas nebūtu labi.
Un mamma mani nosistu.
Labi. Saprotu.
Apsolu, ka tevi tur neiesaistīšu.
Labi. Paldies.
Un šī saruna nekad nav notikusi.
Tā vienmēr.
HULIJA G.
Sveiki, Daiena!
Ko jūs te darāt?
Nu, iedomājos atnākt apskatīties, kā mums veicas ar biznesu.
Šodien gāja lieliski.
- Pārdevu piecas vakarkleitas. - Labi. Vai varam parunāt - kā meitenes?
Labi. Tā bija Marokas princese, bet jā - parunāsim par jums.
Tikai starp mums. Varētu būt, ka mani kāds interesē. Romantiskā ziņā.
Problēma tāda, ka kopā strādājam.
Iedomājos: ja nu kāds par to ko zina, tad tu, ne?
- Manis un Maksimo dēļ? - Un Čada.
Un šķiet - bija arī "būs vai nebūs" starp tevi un Beto.
Tas bija "nebūs".
Gribu teikt... Neesmu droša, vai man to vajadzētu darīt.
Uz spēles ir likts tik daudz.
Kad tā robeža tiek pārkāpta?
Godīgi?
Kad nav iespējams vairs ilgāk gaidīt.
Kad jūtas ir pārāk spēcīgas, lai tās noliegtu.
Bet, kad zināsiet, jūs zināsiet.
Tu proti lasīt spāniski, vai ne?
Jā. Protu gan lasīt, gan runāt savā dzimtajā valodā. Kāpēc prasāt?
Vai tu man to nepārtulkotu?
Tas varētu palīdzēt man saprast.
Jā. Protams.
Viņa ir atpakaļ. Tā princese. Ar savu mammu.
Tātad viņa ir karaliene. Vai drīkstu to izdarīt vēlāk?
Jā. Ej palīdzi Viņas Augstībai!
Lūdzu!
Dulsei uzticēties nevarēju,
tāpēc, kamēr nebiju izdomājis, kā tikt no viņas vaļā,
es grasījos paturēt viņu acīs.
Šī ir moderna VHS videokamera, kas ierakstu spēj arī atskaņot.
Ar šo jaukumiņu var filmēt kā Skorsēze.
Pats Mārtijs to izrunā kā "Skorsesī".
Neaizej! Es tev ko parādīšu.
- Cik ilgi jau man seko? - Kāpēc tu domā, ka tev sekoju?
To es neparedzēju.
Vai tu tiešām gribi sākt karu ar Las Colinas jauno mīļāko darbinieci?
Es no tevis nebaidos, Dulse.
Es tavam nevainīgajam tēlojumam redzu cauri.
Jā, nu, neviens cits neredz.
Tavs vārds pret salda, burvīga eņģeļa vārdu.
Tāpēc, ja tev nav pierādījumu, iesaku atkāpties.
Un te ir mūsu jaunie kulona mikrofoni.
Paskat, cik sīki.
Baterija ilgst piecas stundas. To var noslēpt jebkur.
Jebkur? Superīgi.
Bija jāsākas Sāras otrajām debatēm,
un Estebans bija gatavs uz vēl vienu asinspirti.
Debašu otrās kārtas tēma - "Vispārējā veselības aprūpe".
Sāra savu pretinieci saplosīs tā,
ka viņai vajadzēs visu vispārējo veselības aprūpi. Popkornu?
Un senjoritas Galjardo oponente šajā kārtā...
Aīda?
Neticami, ka esi te. Kāpēc nestāstīji, ka debatē?
Varbūt būtu izstāstījusi, ja tu būtu papūlējusies piezvanīt.
Domāju, ka mūsu skūpsts kaut ko nozīmē, bet laikam kļūdījos.
Nē, tas nozīmē. Tu nesaproti...
Debašu dalībnieces, lūdzu, ieņemiet vietas!
Vēlu veiksmi. Tev to vajadzēs.
Senjorita Galjardo, tā kā paudīsiet apstiprinošo viedokli, jūs sāksiet.
Jūsu laiks sākas tagad.
Senjorita Galjardo, jūsu laiks iet.
Vai viņa aizmirsa?
Šodien es apstiprināšu apgalvojumu, ka veselības aprūpe...
Tāpēc, ka domāju - to mums visiem vajag, ja gribam
cīnīties par to, lai tā būtu mums visiem...
Es neatstāstīšu tev visas debates.
Pateikšu tikai - tā bija katastrofa.
Šķiet, neesmu redzējis, ka mammai kādreiz pietrūktu argumentu.
Tas krīt uz nerviem.
Tici man - es zinu.
Bet, redzot Aīdu, viņa satraucās.
Tavai mammai pinās mēle,
un beigās Aīda viņu iznīcināja.
Un nobeigumā - mana oponente ir dēmonisks monstrs,
kas skūpsta meitenes un pēc tam nepiezvana,
un es noliedzu apgalvojumu, ka viņa ir kārtīgs cilvēks.
Lai viņa sapūst ellē!
Nu labi. Varbūt Aīdas runas beigas nebija gluži tādas,
bet zemteksts bija tāds.
Sāra, kas notika? Tu tikko zaudēji stipendiju.
Man vienalga, Esteban.
Šī bija tava muļķīgā ideja, nevis mana.
Man vispār nevajadzēja tajā iesaistīties.
Ei, Memo, vai neesi redzējis Dulsi?
- Kāpēc prasi? - Parastu darba iemeslu dēļ.
Vai tu ko plāno?
- Domāju, ka negribi zināt. - Pareizi - negribu.
Labi. Jo es tev neteikšu.
- Perfekti. Jo man būtu jāsaka viņai. - Vai esi viņu redzējis?
Man ir sajūta, ka nedrīkstu teikt.
- Tad laikam esam beiguši. - Laikam gan.
- Visu labu! - Visu labu!
Ai, nē!
Es nezinu, ko lai daru. Nespēju beigt domāt par...
šo sievieti.
Es jūtos iesprūdis.
Lāpstiņu!
Mēs visi mēdzam iesprūst.
Tev jāizrokas no tā noslīdeņa ārā.
Spainīti!
- Gracias. - De nada.
Oho! Vai tie ir funkcionējoši vārti?
Tie smilšu cilvēciņus pasargā no uzbrucēju armijām.
Bum! Bum, bum!
Kā tev tas tik labi padodas?
Spānijā, kur agrāk dzīvoju, ir īstas pilis.
Bērnībā mēs kopā ar tēvu tās smiltīs atdarinājām.
Man likās, ka pasaule ir burvīga,
ka dzīve ir kā pasakā
un ka drosmīgais bruņinieks var apprecēt pils karalieni.
Bet tad drosmīgais bruņinieks nosūtīja karalieni tieši rokās
ļoti, ļoti bagātam karalim,
kurš dāvina viņai rozes un vadā stulbos izbraucienos ar helikopteru.
Vai senos laikos bija helikopteri?
Ko? Nē.
Vai tu tiešām ne... Koncentrējies, Čad!
Doma tāda, ka dzīve nav tik burvīga, kā likās.
Vai varbūt ar tādu puisi kā es pasakas nenotiek.
Vai varbūt tava pasaka vēl nav galā.
Man vajag vēl gliemežvākus.
Zinu, ka nevajadzēja Sārai tā uzbraukt,
bet tā bija viena no mūsu labākajām tēmām. Tā bija mūsu iespēja.
Ko tu domā ar "mūsu" tēmām?
- Nu, viņas tēmas. - Un ar "mūsu" iespēju?
Ai, nē! Es iesaistījos par daudz, ja?
Tu pasūtīji krekliņu.
Es pasūtīju divus.
Nespēju noticēt.
Paklau!
Labākais tētim ir tas,
ka vienmēr ir vēl viena iespēja visu izdarīt pareizi.
Es apprecēju gudru sievieti.
Par to es nedebatēšu.
Vai palīdzēsi man ar viņu parunāt?
Vispār es domāju, ka Esteban-atoram ar to jātiek galā pašam.
Vas.
Es atgriezīšos.
Lai veicas!
Tu mani meklējot.
- Čau, Dulse! - Atvaino, Maksimo!
Viņa mani salauza.
Vai tiešām domāji, ka mani pieķersi?
- Memo, kā tu varēji? - Nevaino manu vājo brāli!
Ei!
Tu biji tas muļķis, kas viņam uzticējās.
Agri vai vēlu viņi ieraudzīs, kāda tu esi. Tu nespēsi muļķot viņus mūžam.
Skaidrs, ka spēšu.
Vai zini, cik garlaicīgu kafijošanu ar Daienu man vajadzēja pārciest,
lai tiktu tik tālu, cik tagad?
Tik daudz zoss joku!
Un neviens no tiem nebija smieklīgs.
Bet to viņa neuzzinās,
jo viņa un dons Pablo redzēs tikai to, ko es gribu, lai viņi redz:
draudzīgo, nevainīgo un, ak, cik saldo Dulsi.
Maksimo, viņa iedzina mani stūrī. Manis paša kabinetā.
Tas nekad nebija šķitis tik mazs.
Kāpēc tu smaidi?
Vai nofilmēji visu?
Ikkatru vārdu.
Un attēla kvalitāte ar šo verķi?
Neiedomājama.
Paldies, Beto.
Nē, paldies tev. Tā Dulse ir nejauka.
Vai zini, ka viņa man met ar laima daiviņām, kad strādāju?
Tu gribēji, lai to mikrofonu redzu.
Tu zināji, ka man māsa būs jābrīdina.
Un nu man ir vajadzīgie pierādījumi, lai viņa tiktu atlaista.
Kā tu varēji?
Kā? Es ievēroju visus noteikumus.
Es tev par savu plānu neko neteicu.
- Domāju, ka tu to gribi. - Bet tu mani izmantoji.
Tu apsolīji mani neiesaistīt,
bet tā vietā izmantoji mani savā spēlītē par ēsmu.
Ar ko tas atšķiras no tā, ko dara Dulse?
Ja nu vienīgi - šis ir sliktāk.
Viņa neizliekas, ka es viņai būtu svarīgs.
Ak nē! Es gāžos.
Es gāžos. Es gāž...
Paskaties uz to tā: tiksim mājās bez sastrēgumiem.
- Es visu sabojāju. - Nē, tā nav.
Man nevajadzēja tevi tik ļoti spiest.
Vienkārši es vienmēr esmu domājis, kas būtu noticis,
ja es būtu novedis tās debates līdz galam.
Kas tevi apturēja?
Mana mamma.
Viņa gribēja, lai palieku Akapulko.
Viņai bija bail palaist mani pasaulē, un varbūt mazliet baidījos arī es.
Mana mamma var būt pārliecinoša. Viņa mani pārliecināja, ka man negaršo saldējums.
Tev taču saldējums garšo!
- Man ļoti žēl. - Es zinu.
Sāra, tāpēc vien, ka tas patika man, tas nav jādara tev.
Es tevi mīlu un atbalstu.
Ja vien negribi iznīcināt visu Gerrero.
Lūdzu, ieņemiet vietas!
Tūlīt sāksies pēdējās debates.
Gribi palikt un paskatīties?
Pēdējoreiz Sāra Aīdu redzēja taksometrā
un cerēja, ka reiz Visums atkal savedīs viņas kopā.
Un nu viņa bija tepat uz skatuves.
Nē.
Brauksim mājās!
Bet pavasarī būs vēl vienas sacensības. Varētu būt interesanti.
Jo sevišķi, ja mans treneris būs pats Esteban-ators.
Šodien es sniedzu trīs autogrāfus.
Kāds aizskatuvē man jautāja, cik es tev maksāju.
Es būšu tavs treneris, un tu būsi mana pārstāve.
Nu, pasakas man varbūt nekad nebūs, bet man vismaz ir šī.
Savējo laikam uzcēlu nepareizi.
Nu, ko... Godīgi - ko tu redzi?
Godīgi?
Pupus.
Redzu divus pupus.
Es redzu bērnu, kam nebija tēva, kurš iemācītu celt smilšu pilis.
Vai jebko citu.
Jā, joprojām redzu pupus.
Es izmēģinu šos dažādos darbus, lai atrastu sevi,
bet kaut kā joprojām pietrūkst.
Un es sāku domāt, ka tas ir mans tētis.
Man jāpastaigā.
Palīgā!
Čad, tu vēl esi darbā!
Čad!
Turies! Es nāku.
Tulkojumu pabeidzu.
Tas ir skaisti.
Paldies, Hulija. Ceru - varam paturēt to starp mums.
Hulijai bija taisnība. Kad zini, tad zini.
Un, izlasījusi viņa vārdus, Daiena zināja.
Pagaidi!
Daiena atstāja Las Colinas un skrēja pa pludmali,
lai tiktu atpakaļ uz Las Colinas?
Labi. Atļāvos mazliet radošas brīvības.
Bet ko tu gribi, lai saku?
Ka viņa naskā solī izgāja cauri viesnīcai?
- Jā. - Labi.
Viņa naskā solī izgāja cauri viesnīcai.
Neko nesaki! Man tas jādabū laukā.
Kad es domāju par tevi, man nāk vēmiens,
jo doma, ka padarīšu sevi tik viegli ievainojamu, mani biedē.
Bet, izlasījusi tavus vārdus, es vairs nespēju savas jūtas noliegt...
un domāju, ka mums jābūt kopā.
Un man tas bija tev jāpasaka,
pirms tev beidzas maiņa.
- Ektors? - Ektors.
Daienai patika Veras kunga uzmanība
un viņa to izmantoja, lai atvieglotu sadarbību biznesā,
bet visu laiku viņa bija domājusi par Ektoru.
Pret tevi ir jāizturas kā pret karalieni.
...izglābis skaisto karalieni no rozā pils...
Man patīk šī tava puse, Ektor. Ļoti mīļi.
Pag, te laikam trūkst vienas lapas.
DAIENA.
Es saprotu, ja tev vajag laiku, lai...
Ne vārda, Pako!
Kas tur ir?
Mēs. Pirmajā dienā Las Colinas.
Tev uz galda nav pat Lorēnas bildes.
Viņa man to nedod.
Saka, ka bildēs izskatās dīvaini. Traka.
Bet šī!
Šī bija labākā diena manā mūžā.
Man arī.
Redzi, tas Maksimo, ko pazinu, nebūtu izdarījis to, ko tu izdarīji.
Viņš tik zemu nenolaistos.
Zinu.
Man ļoti žēl, Memo.
Nevajadzēja likt tev izšķirties starp draugiem un ģimeni.
- Man likās, ka esam gan viens, gan otrs. - Tev taisnība. Esam.
Ja nebūtu tevis, manis Las Colinas nemaz nebūtu.
Es pārbaudītu biļetes autobusu depo, nevis izdzīvotu savu sapni.
Tāpēc es vairs netīri nespēlēšu.
Tā vietā man būs Dulse jāpārspēj.
Oho! Šīs kasetes gan ir izturīgas.
VHS būs mūžīgs.
Labi. Atzīstu - tas bija labi.
Bet tagad iesim!
Vai labāka doma: es varētu tev visu izrādīt.
Neesmu tev parādījis Logu uz jūru.
Tas esot nojaukts.
- Vai ūdenskritumu pie baseina? - Tur tagad ir tikai siena.
Kā ar miskastēm, kur mēs ar Huliju bučojāmies?
Tío, negribu skatīties uz atkritumiem.
Klau, es zinu, ka tu vilcinies.
Bet ir laiks iet uz piemiņas pasākumu.
Labi, tev taisnība.
Labi.
Varbūt apmetam vēl vienu lociņu, pirms ejam iekšā.
Nav nekā sliktāka kā būt pirmajam piemiņas pasākumā.
Nu beidz, tío. Tur nav, no kā baidīties.
Daiena?
Tu neteici, ka viņa ir mirusi.
Arī es to nezināju, Hjūgo.
Nē.
Mana karaliene ir sveika un vesela.
Tieši tagad viņa spēlē mūziklā Kinky Boots Fortloderdeilā.
Viņa ļoti negribēja palaist šo garām,
bet skatuve ir skatuve.
Es samaksāju par to kaudzi naudas.
Laikam tagad varat mani saukt "Ektors - statuju sponsors".
- Vārdu sakot, tiksimies iekšā. - Jā.
- Ak dievs! Kā es to pārdzīvošu? - Mēs to pārdzīvosim kopā.
Memo!
Kāds prieks tevi redzēt.
Esi drošs, ka gribi iet iekšā ar Las Colinas izstumto?
Nē, bet man nav izvēles.
Mēs esam ģimene.
Vamos.
Tulkojusi Inguna Puķīte