Braavo!
Paloma.
- Uskumatu, et sa tulid... - Oma mehega?
Milline kõne, Máximo!
See oli vapustav! Sain sellest elujõudu.
See oli korraga portree ühest mehest ja eneseportree.
See meenutas mu mulluseid akvarelle Emiliano Zapatast.
- Muidugi. - Need kukkusid hästi välja!
Tore. Võrratu.
Kuule, too õige meile veel añejo't.
Don Pablo nimel.
- Olgu. - Don Pablo nimel.
See oleks mulle au.
Tänan.
Nii tore, et sa tulid ja et veensid Juliat tulema.
See polnud eriti raske.
Ta oli moeetenduse jaoks Méxicos.
Sügaval sisimas tahtis ta vist tulla.
Teda tuli lihtsalt veidi veenda.
Aitäh.
Kas Julia minu kohta midagi ütles?
Või...
Või ta ei öelnud midagi, aga väljendas huvi mitteverbaalselt?
Kena katse, isa.
Ma tõin ta siia.
Ülejäänu on sinu teha.
Ära räägi nii.
Ma lähen võtan dringi.
Olgu. Su unistuste naine on sealsamas.
Kas me siis teeme seda või mis?
See pole nii lihtne!
Pean strateegiline olema.
Juliat puudutavatel tähtsatel hetkedel
on mul kombeks lollusi öelda.
Julia!
Kas torin hetke rääkida?
Mitte „torin“. See poleks loogiline.
Mul on üks „torin“? Kes ma olen?
Mork planeedilt Ork.
Anna meile...
Mida sa öelda tahad, Máximo?
Andesta, ma pabistan. Tahan vabandust paluda. Ma olin jobu.
Nii Beto kui kõige muu asjus. Kas andestaksid mulle, palun?
Muidugi andestan sulle, Máximo.
Ma polnud vihane, vaid kartsin,
et sa muutud kellekski, keda ma ära ei tunne.
Ma luban, mi amor, et olen ikka mina.
Ära muretse. Kõik muutub taas tavapäraseks.
Dulce!
Kohe, kui ma Dulce alistan.
Mida?
See ei käi nii.
Aga ta ihkab kõike, mille nimel vaeva nägin.
Don Pablo jääb peagi pensionile. Äkki valib ta minu asemel Dulce?
Pean vaid veel mõned tillukesed kompromissid tegema.
Máximo, ei saa olla hea isik vaid siis, kui kõigega ladusalt läheb.
Milliseks muutud siis, kui raske on?
See pole mu jaoks kerge. Sa ei mõista. See on äri.
Mul on oma äri.
Aga kuurort on suur, nii poliitiline. Sul on pelk kleidipood.
Vau. „Pelk kleidipood“.
Ei, ma ei mõelnud nii.
Vaat nüüd olen ma vihane!
Palun kogunege kõik!
Jah, kullakesed. Tulge lähemale.
Tänan, et tulite kõik ootamatule briifingule.
Nagu teate, anti troopilise tormi hoiatus.
Kellele on hoiatust vaja? Mu juuksed tajuvad tormi enne kõiki.
Praegu on kõik hästi ja oodata on vaid vihma.
- Ja äikest. - Aga sellised tormid
võivad hetkega muutuda.
Ohutuse nimel ei luba lennujaam lennukitel õhku tõusta.
Seega meie praegused külalised on lõksus.
Rahustage neid ja tuletage neile meelde, et karta pole midagi.
Ainsa asjana tuleb karta Monterrey jõukaima 15-aastase, Ana Sofi viha.
Ta on ainus laps lesest isal,
kes pühendab kogu oma energia ja raha tütre quinceañera'le.
Sünnipäevapidu peab olema täiuslik,
seega peame kõik asjad kähku siseruumidesse viima.
Nii et keerame käised üles ja liigutame delfiine!
Tahtsin küll Juliaga ära leppida,
aga pidin kasutama võimalust Dulcest parem olla.
Preili Davies! Mul on ülikasulik idee.
Kui kinnitame pesukärud golfikärude külge,
saame kõik korraga ära viia.
- Siis on personalil rohkem aega... - Tegelikult, Diane,
oleks küll tore vägeva Máximoga koos töötada,
aga peod on eriüritused ja kuna ma olen eriürituste koordinaator,
oleks kõigi jaoks vähem segane, kui ma seda üksi koordineeriksin.
- See on hea argument, Dulce. - Jah, aga vastuargument: kas ikka on?
On küll, Máximo.
Dulce on vägagi võimeline sellega üksi tegelema.
- Sa võid ülejäänud vippe teenindada. - Otsustatud siis.
Mina lähen hr Veraga tegelema.
Kui juba aastalõpu eelarve teda pahandas,
siis oodaku, kuni kuuleb, et ta siit minema lennata ei saa.
Tundsin end kõigest ilma jäämas.
Don Pablo soovitab enda mantlipärijaks Dulcet.
Ja kui ei soovitagi, soosis Dulcet selgelt Diane,
kes omanikuna teeks lõpliku otsuse.
Aga Diane polnud ainus omanik.
Dulce polnud veel Alejandro Vera soosingut pälvinud.
Mul oli veel võimalus. Pidin vaid esimesena Verani jõudma.
Memo, sul on ju tormide ees surmahirm.
Kas sa ei peaks oma tillukese laua all tuhandet palvet lugema?
Tormid on ikka mu suurim hirm. Eskalaatorid ja iguaanipojad ka.
Ning hirm ise ka.
Miks sa siis nii rõõmus oled?
Noh, sest isegi kui torm meid kõiki tapab, mis on täitsa võimalik,
suren ma Lorena kihlatuna.
Palun täna tema kätt.
Sa tahad teha romantilise, vihmast märja
ja läbipaistva triiksärgiga abieluettepaneku.
Riskantne.
- Aga mulle meeldib. - Jah.
Olen tahtnud seda Día de Muertos'est saati teha, seega... Mul on küll kabuhirm,
aga säärase armastuse jõul suudan kõike teha.
Tuttav tunne.
Õnn kaasa, papi. Lasen sul su tööd teha. Ma ei taha segada.
Aitäh!
Muidugi, mu nugis.
Oot, see on ju meie töö.
See on sinu töö.
Tõesti, Héctor? Héctor!
Uskuge mind, ballisaal on palju parem kui see niinimetatud Mereaken.
Liiga palju rannajoont ka näha ei taha ju?
Ballisaal võib vahva olla. Eks, Ana Sofi?
- Ballisaalid on printsessidele. - Mul võeti pea maha, Papi.
Ma peaksin merineitsi olema.
Nüüd olen ma lihtsalt naine.
Ja kala.
Küll paneme su pea kähku tagasi kalakeha otsa.
Aga nii on turvalisem.
Hästi. Aga sinu pea on järgmine, kui see pidu pole vapustav.
Nii kuri on ta nelja peal. Kümne peal sa teda näha ei tahaks.
Kullake.
Chad, peame selle quinceañera valvet tugevdama,
et ma ühte tüdrukut ära ei kägistaks.
Olgu, ema.
Ära muretse.
Ma tegin iga külalise kohta põhjaliku taustauuringu.
Seda polnud vist vaja, aga olgu.
Pean ütlema, et su riietus meenutab mulle Village People'it.
Mis tööd sa järgmisena teed? Banaanipaati juhid?
Tegelikult olen hotellis juba igat tööd teinud.
No palju õnne!
Milline sind enim kõnetas?
Ausalt öeldes meeldisid mulle kõik.
Aga siin on igaüks oma ala meister.
Paco on aednikuks sündinud. Ja Lupita voldib voodilinu osavaimalt.
Jabur küll, aga minust justkui polnudki abi.
Vaevalt on see tõsi.
Üheski ametis ei tundunud, et peaksin seal olema.
Ma vist kogun mõtteid ja naasen Los Angelesse.
Jälle lahkud? Kullake, see on ju veidi äärmuslik?
Ma pean selgitama välja, kus mu koht on, ema.
Ma ei taha lihtsalt kuskil olla. Tahan kuskil „olla“.
Või tahan „kuskil“ olla!
Sa mõistad küll.
Tõesti ei mõista.
Olgu. Aitab Chadist.
Ma küll hoolin su eneseavastuse teekonnast väga, aga Julia on sealsamas.
- Räägi temaga, muidu teen seda ise. - Sina ei räägi temaga esimesena.
- Hei! - Mitte mingil juhul.
Julia.
Máximo.
Vau. Pole ammu näinud.
Jah.
Ma ei teagi, mida öelda.
- Kuulus Julia isiklikult. - Issand...
Mul on nii palju küsimusi, et panin need kirja.
Nii. Esimene: kus sa elad?
Vabandust, Julia. Tema on mu väga piinlik õepoeg Hugo.
- Mine mängi. Las täiskasvanud räägivad. - Olgu.
Kas vanemad toetavad su moekarjääri nüüd, mil edukas oled?
Ma olen rääkinud talle mu ajast Las Colinases, seega
mainisin sind paar korda.
Ta valetab.
Palju tihemini mainis sind.
Oot, kas sa meeste riideid ka disainid? Kas sa armusid eal taas? Kas ehteid müüd?
Issand!
Ta elab pool aastast Pariisis, pool Colombias.
Ta leppis oma vanematega ära,
kui sai kolm kaunist last: Raúli, Antonio ja Ilse.
Ta meesteriided on müügil aastast 2005
ning ta läks oma mehest lahku neli aastat tagasi.
Oled rahul?
Vau, keegi on end kursis hoidnud.
Mida? Mina?
Muidugi mitte.
Sa ju tead, et ma näen, kui sa mu Instagrami loed, eks?
Tõesti?
Olgu, ma lähen don Pablo perele kaastunnet avaldama.
Oli väga meeldiv tutvuda.
- Sinuga samuti. - Väga meeldiv. Jah.
Su kõne oli võrratu, muide.
Aitäh.
- Julia G. sügiskollektsioon. Kena. - Jah.
Väga kena.
Tänan.
- Head aega. - Päriselt ka?
Sa kannad tema ülikonda?
- Mees, sa pole üldse tšill. - Mida iganes.
Jätkame looga.
Pidin tõestama hr Verale, et järgmine operatsioonide juht olgu ma, mitte Dulce.
Läks õnneks?
- Ja selleks pidime kahekesi jääma. - Ikka ei või lennata.
Peaksin juba Cancúnis olema, aga ilmal olid teised plaanid.
Vabandust, et sa presidendisviiti ei saanud.
Pole viga. Sobib ka saadikusviit.
Teesklen, et olen telkimas.
ANA SOFI BALLISAAL A
Aga kuna olen siin lõksus, võiksime minna õhtusöögile,
mille lükkasime edasi vihmasele päevale.
Ma vaatasin järele ja ongi vihmane.
Mul on kahju, Alejandro,
aga minu arust pole meie tööalased õhtusöögid enam kohased.
No unustame siis tööalase osa.
Tänan pakkumast,
aga ma ei otsi praegu midagi romantilist.
Sa annad mulle korvi?
No sa oled esimene, kes nii teeb. Peale miss Hondurase,
aga temaga mul ununes, et käin juba miss El Salvadoriga.
- Kuid me vahel tundus olevat side, Diane. - Oligi. Ja ongi.
Kolleegide side.
Minu arust tasub meie suhe tööalasena hoida.
Jah. Muidugi.
Mõistagi ei tahaks ma, et miski me vahel meie võrratu hotelli ohtu seaks.
Nii tore, et nõustume.
Jah. Sama.
Ja saigi korda!
Terekest, senjoor Vera!
Kas saan teid täna millegagi aidata?
Ükskõik millega?
Ei, Máximo. Tänan.
Ei, kui sa just mind võluväel Cancúni transportida ei suuda.
Milleks Cancúni minna? Kui just nigelamat puhkust ei taha.
Pidin Cancúni minema, sest Cruz Delgado üritab mu juhatust minu vastu pöörata.
Kui ma teda ei peata, võivad vennad Verad
oma Riviera Maya kinnisvaraga hüvasti jätta.
Vabanda mind.
Jah?
Cruz Delgado.
Miks ma seda nime tean?
Siis mõistsingi: Cruz Delgado oli saladuste raamatus.
Saaksin hr Verat tema suurima murega aidata.
Ainus häda oli see, et...
Julia peab vist mind veidraks jälitajaks.
Teadsin ta laste nimesid, Hugo.
- Kihva keerasin! - Ay, ole nüüd.
Meenuta oma kõnet.
„Iial pole hilja“.
Kutsu ta täna õhtusöögile ja siis romantilisele jalutuskäigule aias.
Memo jaoks toimis, sinu jaoks võib ka.
Naljakas, et Memo mainid.
Sest tema ja Lorena suhet oli kohe suur põnts tabamas.
- See on hea osa. - Mida? Ei ole.
Lupe, aitäh sulle helde ajapikenduse eest.
Sain tänu sellele Lorenat tõesti tundma õppida.
Ja mõistsin, et ta ongi naine, kellega peaksin elu lõpuni koos olema.
Seega anna mu abuela sõrmus tagasi,
ma palun Lorena kätt.
- Ei. - Tänan.
Oot, mida? Miks?
Sa pole veel valmis.
Ära muretse. Ma ütlen, kui valmis oled.
Aga see oli ju sinu idee! Ma ei mõista.
Kuus kuud tagasi oleks Memo Lupe vastusega leppinud
ja alla andnud, aga nüüd oli tegu uue Memoga.
Algul oli ta segaduses, seejärel ärritunud ja siis maruvihane.
Ta ei vajanud Lupe luba.
Tema ja Lorena suhe oli eriline
ning ta ei kavatsenud oma vara Lupe kätte jätta.
Ta naasis kohe sinna.
Nagu kohemaid, Memo.
Lupe! Anna mu vanaema sõrmus tagasi!
Ma ei palu, vaid käsin!
Ma lausa kisan!
Ja kas kuivatid on alati nii valjud olnud?
Ma ei saa! Ma...
Mida? Räägi valjemalt, naine!
Ära kaotasin. Olgu?
Ma kaotasin selle ära!
Mereakna juures!
Me ei taha paanikat tekitada,
aga troopiline torm Caroline on nüüdseks juba orkaan.
Orkaan?
Nagu olin ütlemas,
me vajame plaani, enne kui teistele räägime,
et keegi ei paanitseks.
Peame kähku organiseeruma. Liivakotte võiks rohkem olla.
Pacol on taimepottide jaoks liiva ja Lupel on mitu roosat padjapüüri,
sest ma võib-olla pesin oma punaseid aluspükse nendega.
- Aga neist saaks asja. - Tore. Palun tee seda Pacoga.
Selge.
Andesta, DP. Vana harjumus.
Dulce, vii kõik külalised ballisaali. See on meie turvalisim koht.
Kõik külalised? Ana Sofi vihkaks seda.
Tema pere on tähtsaim Monterreys.
Nende abil võime saada kümneid quinceañera'sid, pulmi
ning ehk isegi ümberlõikamisi.
Meil pole vist valikut.
Vabandust. Diane, imelik ju, et Máximot siin pole?
Mis saaks tähtsam olla?
Ma lihtsalt ütlen...
Minu käes oli sõna otseses mõttes võti info jaoks, mis võiks
mind hr Vera jaoks asendamatuks teha. Mu viimane võimalus Dulce alistamiseks.
Pidin vaid otsustama, kui kaugele lähen.
KÜLALINE: CRUZ DELGADO
PALJU ÕNNE 15. SÜNNIPÄEVAKS! ANA SOFI
See on vaid tormi möödumiseni, kullake.
Aknad võivad puruneda ja külalisi vigastada.
Torm võib inimesi merele tõmmata.
Ütle vaid, kui miski mu jutus sinus kaastunnet äratab.
Preili Davies.
- Väljas on hull. - Kui hull?
Sama hull kui see, et Jane Fonda trennivideo ilmus nädal enne sinu oma.
Issand. Vii personal nende sööklasse ja siis tule varju minuga siin.
Sööklas uputaks esimesena. Peame kõik siin olema.
- Turvalisim plaan. - Peab ka muu koht olema.
Ema, ma ei hülga oma kolleege. Me kõik oleme inimesed.
Meid tuleb võrdselt kohelda.
Orkaan Caroline ei diskrimineeri. Mina ka mitte.
Noh... Mida ütled, Diane?
Ütlen seda, et ma eksisin. Meie inimeste kaitsmine on tähtsaim.
Chad, too nad siia.
Tõusuga on vesi väga kõrge, seega liigume edasi.
Selge. Praegu on tegelikult mõõn, aga su mõte on hea.
Jäta naljatamine minule.
See on...
vapustav. Ja nii detailne.
Sellest piisab, et Cruz Delgadost rahu saada.
Aitasin rõõmuga, senjoor Vera. Ja kui peaksite veel midagi vajama,
palun pidage mind oma ainsaks ja usaldusväärseimaks abiliseks hotellis.
Máximo! Vabandust.
Mul on üksainus küsimus.
Mis see täpselt on?
See?
See on fotokoopia.
Máximo.
Tule siia.
Fotokoopia millest?
Informatsioonist?
Sel on üleval number, mis tundub olevat lehekülje oma.
Paistab, et seda kõike on kuskil rohkem.
Lausa palju rohkem.
See on konfidentsiaalne.
Konfidentsiaalne?
Ära ütle, et kuurordil on mingisugune...
„saladuste raamat“ kõigi külaliste kohta.
Mina seda nii ei nimetaks.
See on lihtsalt märkmik
külaliste eelistuste meeles pidamiseks.
Külaliste? Siin on kombeks öelda:
„Külaline saab, mida soovib,“ eks?
Aga minu stiil on pigem:
„Boss saab, mida soovib.“
Palun too mulle see märkmik.
Palun, hr Vera. Ma ei saa don Pablot reeta.
Aga juba reetsid ju, kui selle lehekülje mulle andsid?
Pole viga, Máximo.
Sellest leheküljest piisab. Olen tänulik. Ma jätan selle meelde.
Aitäh!
Ma olin kõik ohtu seadnud.
Minust oli saanud keegi, keda ma isegi ära ei tundnud,
Dulce alistamise nimel.
Máximo.
Torm ägeneb ja ballisaal on täitumas.
Dulce ei tule üksi toime. Kas aitaksid, palun?
Kiiresti! Ta on ikka veel peata!
Sain viimaks näidata Don Pablole,
et mina olen hotellile tähtsam, kui see kuradinaine eal olla saab.
Ma oleksin pidanud elevil olema, aga ausalt öeldes oli mu mõtetes vaid...
Julia! Kas Juliat oled näinud?
Ei, juba tükk aega mitte.
Vabandust, aga pean ta leidma, enne kui torm hullemaks läheb.
Muidugi. Ma tegelen asjadega siin.
Olen alati sulle toeks.
Aitäh, don Pablo.
- Héctor! Kus sa olid? Ma muretsesin väga. - Katsin su kabineti aknad.
Kogu lossi kaitsta ei saa, aga kuninganna kamber on ikooniline.
Ma üritan vaprat nägu teha, aga kardan. Nii hullu tormi pole meil varem olnud.
Ära muretse, amor. Ma ei karda. Nagu üks tark basseinipoiss ütles:
„Säärase armastuse jõul suudad kõigega silmitsi seista.“
Olgu. Raadio sõnul jõuab torm 10 minutiga maismaale.
Ximena. Kas mäletad sõlmi, mida isa sulle 82. aasta suvel õpetas?
Muidugi. Kuidas sina seda mäletad?
Aega pole! Mine tiimiga keldriuksi kinnitama.
Paco! Parim torude puhastaja siinpool Acapulcot. Mine ülakorrusele.
Ma ei oska inglise keelt, güero.
Vabandust. Lapi lekkeid laes.
Gonzalo! Mõned uksed on veel kinni naelutamata.
Ma tean, et sa kaotasid surfitöökojas sõrme,
aga kas tahaksid ketassaega uuesti kätt proovida?
Olgu. Peame kõik koos töötama, aga elame selle üle!
Saame hakkama. Näitame orkaanile!
Tol hetkel tasusid kõik Chadi ametid viimaks ära.
Mina otsisin samal ajal ikka Juliat,
sest ükski mõistusega isik poleks tohtinud tolle tormi ajal õues olla. Eks, Memo?
See on pelk sõrmus!
Väga vana sõrmus!
Ära ole idioot! Tule tuppa!
Ei! See sõrmus on mu jaoks tähtsaim! Pean selle leidma! Ära ürita mind peatada!
Aitab, Memo! Läki!
Siin sa oledki!
- Peame kohe ballisaali minema! - Sa küll arvad,
et see on „pelk kleidipood“, aga mulle on see tähtsaim!
- Ma eksisin. Aga peame minema! - Äkki torm kisub lauad akendelt ära?
Ma ei saa kleite laokile jätta. See on mitme kuu töö!
Siis ma ei jäta sind üksi. Ehk jõuame
- kleidid ballisaali viia. - Jah!
Hei, kui keegi on veel kuskil mujal, varjuge kohapeal.
Torm tabab meid kohe.
Kuuldel.
Mida teeme?
Püsime koos siin.
Poe avamisest jäi paar küünalt alles.
Võime tormi möödumiseni Unot mängida.
Kõlab hästi.
Aga pean hoiatama.
Ma olen Unos ülimalt osav.
Võta kaks.
Palun vabandust. See on minu süü. Sina ei peaks siin lõksus olema.
Ma olen täpselt õiges kohas.
Sinuga koos.
Mitte miski pole tähtsam.
- Ainult see, et pead neli võtma. - Sa veel kahetsed seda, Máximo.
Andesta. Sul oli õigus.
Kaotasin silmist selle, mis on tähtis, aga nüüd ma näen seda, isegi pimedas.
Tol päeval tundus meie hirmust hoolimata,
et suudame Juliaga kõike üle elada.
Ma võisin tollal naiivne nooruk olla, aga...
Me mõlemad olime.
Ma tean,
küllap kirjeldan end kangelaslikumana, kui ma tegelikult olin.
Ei, tegelikult mäletan ma seda täpselt samal moel.
Palvetasime vaid viis korda.
Tío, sa ei saa juttu orkaani keskel pooleli jätta.
Rahu, Hugo.
Pärast paari tõeliselt pingelist hetke oligi torm möödas.
Olgu. Kui te seni ballisaali ei jõudnud, tulge nüüd ülelugemisele.
Side lõpp. Kuuldel.
Memo! Memo!
Sa võinuksid väljas surma saada! Mis sul arus oli?
Ma üritasin oma vanaema sõrmust leida.
Lupe kaotas selle ära, seega pidin otsima.
Aga seda polnud seal ja nüüd on kõik mokas.
Oot. Kuidas see sinu käes on?
Kas ka sina otsisid seda? Väljas on ohtlik, Lorena.
Ei, Memo.
See oli kogu aja minu käes.
Võtsin selle eelmine nädal tädi Lupelt.
Siis, kui mõistsin,
et sina oled mees, kellega abielluda tahan.
Ma isegi tegin plaani Guadalajaras jalkamatšil su kätt paluda.
See oli totter plaan.
Sa siis valetasid tema kaitseks?
Pidanuksin ütlema, et müüsin sõrmuse ära. Vastik on märg olla.
Ay, mi Lolo.
See oli väga armas plaan.
Ja soovin ikka sinuga jalkamatšile minna, aga...
aga praegu...
tahan ainsa asjana su abikaasa olla.
Kullake,
meid tõi siia pikk tee,
aga jõudsime kohale, üheskoos.
Seega...
Lorena Del Pilar Molina,
peagi perekonnanimega Reyes?
Kas abielluksid minuga?
Jah.
Mitte miski ei teeks mind õnnelikumaks.
Tule siia, tädi Lupe!
Palju õnne, Memo!
Uskumatu, et pidasime vastu.
Pidasime vastu tänu sinule, Chad.
Aitäh, ema. Tead, mõnus oli kordki vajalik olla.
No sa ei või nüüd lahkuda.
Sa tõestasid, et tead, mis töid siinsed inimesed teevad
ja millised need inimesed ise on.
- Kõlab väga... - Peadirektori moodi.
Kas see kabinet on veel saadaval?
Elekter on tagasi.
- Lähme? Läki! - Jah.
Näe! Nähtamatu mees isiklikult.
Kus sa täna olid?
Oma prioriteete paika panemas.
Tõesti?
Sest sellal kui ma olin don Pablo parem käsi,
mängisid sina oma pruudiga kodu.
Máximo.
Don Pablo.
Máximo eest ma rääkida ei saa,
aga mina olen valmis teid kõigega aitama.
Olgu, Dulce,
sa pingutad veidi üle.
Selle asjaga vajan Máximot.
Palun. Sulle ju meeldib minu jäänuseid üles korjata.
Tol õhtul leppisin ma Juliaga ära,
Memo ja Lorena kihlusid ning don Pablo vajas Dulce asemel mind.
Ja hetkeks oli tol segasel peol kõik täiuslik.
Sa ei valmistanud lõpuga pettumust.
Su lood on nii meeliülendavad ja emotsionaalsed, aga ka humoorikad.
- Seda on nii raske saavutada. - Ta hakkab mulle meeldima, Paloma.
Kahjuks pean sõbrunemise katkestama, sest meil on pikk sõit ees. Peame minema.
Oli tore näha kohta, kus te emaga tutvusite,
kuigi sinu versioon hotellist on palju etem kui see korporatiivne urgas.
- Jah. - Ma varastan siit klaasialuseid.
Sa oled tõesti emasse.
Asjata ootasin nii kaua, et sinuga suhteid taastada, mi hija. Anna andeks.
Kas tohin sind kolme nädala pärast külastada?
Mis kolme nädala pärast on?
- Arvasin, et su sünnipäev on. Vabandust. - Ongi. Ta jamab sinuga.
Kingin talle uue maali, mille maalisin tema juustest pintsliga.
Olgu, nüüd ta jälle mulle ei meeldi.
Rõõm oleks sind siis näha, isa.
Tore. Olgu.
- Tšau. - Tšau.
Järgmise korrani, äiapapa!
Olgu.
Tšau.
Ka mul on aeg minna.
Tõesti tore, et Paloma mind tulema veenis. Hea oli sind näha, Máximo.
Jah, ka sind oli hea näha.
Kuule!
Kas „torin“ hetke rääkida?
Tähendab, ma tean,
et tükk aega on möödas ja me pole teineteist
tükk aega näinud ja... ma juba ütlesin seda ja...
Aga äkki,
ma ei tea, kas oled näljane või lihtsalt janune, aga äkki
võiksime kuskile minna.
- Kui tahad? Või ei? Võime... - Õhtusöök kõlab hästi.
Ma ööbin täna siin, nii et võiksime tunni pärast vestibüülis kohtuda.
- Jah! Jah, seda. - Tore.
Õhtusöök. Sina ja mina.
- Jah. - Näeme siis.
Olgu. Tšau.
Tšau!
Noh, paistab, et kõik laabub su jaoks, Tío.
Täpselt nagu su loos.
Noh, loodetavasti läheb nüüd paremini,
sest kahjuks
polnud see loo tõeline lõpp.
On sul aimu, kes seda teha võis?
Ei.
DON PABLO BONILLA OPERATSIOONIDE JUHT
Ei, pole aimugi.
See on halb, Máximo.
Kui märkmik valedesse kätesse satub,
pole teada, mis juhtuda võib.
Sarnaselt tolle päeva muutlikele tormituultele,
oli halvim alles tulemas.
Tõlkinud Silver Pärnpuu