Bravo!
Paloma!
- Neticami, ka atvedi... - Savu vīru?
Tā runa, Maksimo!
Tā bija lieliska! Tā mani atdzīvināja.
Tā bija reizē kā portrets un pašportrets.
Tā man atgādināja akvareļus, kuros pagājšgad attēloju Emiliano Sapatu.
- Skaidrs. - Un tie izdevās lieliski!
Cik forši! Jauki! Cik forši!
Klau, tu varētu atnest mums vēl tekilu.
Dona Pablo piemiņai.
- Labi. - Dona Pablo piemiņai.
Tas būtu pagodinājums.
Paldies.
Nespēju noticēt, ka atnāci. Un nespēju noticēt, ka atvedi Huliju.
Tas nemaz nebija grūti.
Viņa bija Mehiko uz modes skati.
Domāju, ka dziļi sirdī viņa gribēja atbraukt.
Viņu tikai vajadzēja mazliet pārliecināt.
Paldies, meitiņ.
Vai Hulija par mani apjautājās?
Vai...
Vai neko nejautāja, taču izrādīja interesi ar ķermeņa valodu?
Labs mēģinājums, tēt.
Es viņu atvedu šurp.
Pārējais ir atkarīgs no tevis.
Neesi tāda!
Aiziešu pēc dzēriena.
Tā. Tava sapņu sieviete ir te.
Nu, tu to darīsi, vai kā?
Tas nav tik vienkārši!
Man vajag stratēģiju.
Kad ir svarīgi brīži ar Huliju,
es mēdzu sarunāt muļķības.
Hulija!
Vai varu brīdi ar tevi "palunāt"?
"Palunāt" ne. Ko tas vispār nozīmē?
Gribu "palunāt"? Kas es esmu?
Lunis?
Vai esmu? Esmu?
Ko tu gribi teikt, Maksimo?
Atvaino! Esmu satraucies.
Gribu atvainoties. Izturējos kā kretīns.
Attiecībā uz Beto. Uz visu.
Vai piedosi, lūdzu?
Protams, piedošu, Maksimo.
Biju ne tik daudz nikna kā noraizējusies, ka tu kļūsti par cilvēku, ko nepazīstu.
Goda vārds, mi amor, es joprojām esmu es.
Neuztraucies! Viss atkal būs kā parasti.
Dulse!
Tiklīdz būšu uzveicis Dulsi.
Ko?
Tā nevar.
Bet viņa cenšas atņemt man visu, kā dēļ strādāju.
Dons Pablo drīz ies pensijā. Ja nu viņš izvēlas viņu, nevis mani?
Man tikai jāiziet vēl uz dažiem sīkiem kompromisiem.
Maksimo, tu nedrīksti būt labs tikai tad, kad viss notiek pēc tava prāta.
Par kādu cilvēku tu kļūsi, kad sāks iet grūti?
Man tas nav tik viegli. Tu nesaproti. Tas ir bizness.
Arī man ir bizness.
Bet šis ir milzīgs kūrorts. Tāda politika! Tas ir tikai kleitu veikaliņš.
Oho!
Tikai kleitu veikaliņš?
Nē. Tā es to nedomāju.
Tavai zināšanai - nu gan esmu nikna.
Uzmanību! Lūdzu, sanāciet!
Tieši tā, mīļie! Nāciet tuvāk!
Paldies, ka atnācāt uz šo neparedzēto instruktāžu.
Kā zināt, ir saņemts brīdinājums par tropisko vētru.
Kam vajadzīgs brīdinājums?
Mani mati to zina pirmie.
Pagaidām viss ir labi un tiek prognozēts tikai lietus.
- Un pērkons. - Bet šīs vētras
var mainīties vienā mirklī.
Lai būtu droši, visi lidmašīnu reisi ir atcelti.
Tātad mūsu atlikušie viesi ir te iestrēguši.
Centieties mazināt viņu bažas un atgādiniet viņiem: nav, no kā baidīties.
Izņemot Monterrejas bagātākās piecpadsmitgadnieces Anas Sofī dusmas.
Viņas tēvs ir atraitnis, un viņa ir vienīgais bērns,
tāpēc visas savas pūles un naudu viņš velta šai quinceañera.
Tai jābūt perfektai.
Tas nozīmē, ka viss šis mums ir jāsanes iekšā, turklāt ātri.
Tātad - atrotīsim piedurknes un pārnesīsim delfīnus!
Kaut gribēju nokārtot attiecības ar Huliju,
es nevarēju neizmantot iespēju pārspēt Dulsi.
Deivisas kundze!
Tikai supernoderīga doma.
Ja mēs golfa mašīniņām piekabinātu veļas konteinerus,
visu varētu aizvest vienā braucienā.
Tad darbiniekiem būtu vairāk laika...
Vispār, Daiena,
lai arī būtu jauki apvienot spēkus ar pašu Maksimo,
ballītes ir īpaši pasākumi, un, tā kā esmu īpašo pasākumu koordinatore,
es domāju: visiem būtu mazāks apjukums,
ja es šo koordinētu viena.
Tā ir laba doma, Dulse.
Jā, bet cita doma: vai tiešām?
Tiešām, Maksimo.
Dulse ir vairāk nekā spējīga to nokārtot.
Tu vari rūpēties par pārējiem VIP viesiem.
Nu man jātiek galā ar Veras kungu.
Ja viņš jau bija nelaimīgs par mūsu gada beigu budžetu,
kas vēl būs, kad viņš uzzinās, ka viņa lidmašīna nekur nelidos.
Jutu, ka viss izslīd no rokām.
Dons Pablo kā savu aizstājēju ieteiks Dulsi.
Pat ja ne, viņa acīm redzami bija Daienas favorīte,
un, būdama īpašniece, lēmēja bija viņa.
Tikai Daiena nebija vienīgā īpašniece.
Dulse savā pusē vēl nebija dabūjusi Alehandro Veru.
Man vēl bija iespēja.
Tikai bija jātiek pie viņa pirmajam.
Memo, man likās, ka tev no vētrām ir nāvīgi bail.
Vai tev nevajadzēja būt zem tava galdiņa,
skaitot tūkstoš Padre nuestros?
No vētrām es joprojām baidos visvairāk, tāpat kā no eskalatoriem un mazām iguānām.
Un pašām bailēm.
Tad kāpēc esi tik priecīgs?
Tāpēc, ka, pat ja vētra mūs visus nogalinās, kas tiešām ir iespējams,
es miršu saderinājies ar Lorēnu.
Šodien es viņu bildināšu.
Esi izšķīries par romantisku bildinājumu lietū,
kad baltās drēbes kļūst caurredzamas.
Riskanti.
- Bet man patīk. - Jā.
Gribu viņu bildināt jau kopš Día de Muertos.
Tāpēc, kaut arī esmu pārbijies,
kad ir šāda mīlestība, varu paveikt jebko.
Es pazīstu šo sajūtu.
Lai veicas, papi!
Ļaušu tev strādāt. Negribu maisīties pa kājām.
Paldies!
Lūdzu, mūdzi!
Pag! Tas ir jādara mums abiem.
Tas ir jādara tev.
Tiešām, Ektor? Ektor!
Ticiet man - balles zāle ir daudz labāka par šo tā saukto Logu uz jūru.
Te ir par daudz krastmalas, vai nav tiesa?
Balles zāle varētu būt labi. Vai ne, Ana Sofī?
Balles zāles domātas princesēm.
Viņi norāva man galvu, papi.
Man ir jābūt nāriņai.
Nu esmu tikai sieviete.
Un zivs.
Mēs pieliksim tavu galvu pie tava zivs ķermeņa atpakaļ.
Bet šis ir drošības nolūkos.
Labi.
Bet jūsu galva būs nākamā, ja šī ballīte nebūs satriecoša.
Šāda viņa ir uz četrām ballēm.
Jūs negribat redzēt, kāda ir uz desmit.
Mīļā!
Čad, mums jāpastiprina drošība šai quinceañera,
lai mani pasargātu no meitenes nožņaugšanas.
Labi, mamm.
Neuztraucies!
Esmu veicis rūpīgu visu viesu pagātnes izpēti.
Tas droši vien ir pārspīlējums, bet labi.
Jāteic, tavs izskats man atgādina grupu "Village People".
Kas būs nākamais, ko tu darīsi? Vadīsi banāna laivu?
Vispār te viesnīcā esmu veicis gandrīz visus darbus.
Nu, apsveicu!
Kurš tevi saista visvairāk?
Patiesībā man patika visi.
Bet te katrs ir sava amata meistars.
Pako ir dzimis dārznieks.
Un neviens tā neprot salocīt palagu kā Lupita.
Traki, bet bija sajūta, ka es nemaz nepalīdzu.
Esmu droša, ka tā nav.
Bet nevienā no tiem darbiem nebija sajūtas, ka tas ir mans.
Domāju, ka pārorientēšos un došos atpakaļ uz LA.
Tu atkal aizbrauc?
Dārgais, vai tas nav mazliet ekstrēmi?
Man ir jāsaprot, kur esmu piederīgs, mamm. Ja?
Es negribu kaut kur tikai būt.
Es gribu kaut kur būt.
Vai arī - es gribu būt kaut kur! Tu saproti, ko gribu teikt.
Es tiešām nesaprotu.
Labi. Pietiek par Čadu.
Lai kā mani interesē viņa pašatklāsmes ceļš, Hulija ir te.
Un, ja ar viņu nerunāsi tu, runāšu es.
Nē. Tu nerunāsi ar viņu pirmais.
- Ei! - Nekādā gadījumā.
Hulija!
Maksimo!
Pagājis ilgs laiks.
Jā.
Es pat nezinu, ko teikt.
- Pati slavenā Hulija. - Ak dievs!
Man ir tik daudz jautājumu. Esmu tos pat pierakstījis.
Tā. Pirmais: kur jūs dzīvojat?
Atvaino! Atvaino, Hulija! Šis ir mans apkaunojošais māsasdēls Hjūgo.
Ej spēlēties un ļauj lielajiem parunāt!
- Tā. - Labi.
Nu, kad jums ir panākumi, vai vecāki atbalsta jūsu karjeru modes jomā?
Es viņam stāstīju par laiku, kad strādāju Las Colinas, tāpēc,
zini, tevi vienu divas reizes pieminēju.
Viņš melo.
Daudz vairāk nekā divas.
Pag, vai jums ir vīriešu apģērbu līnija?
Vai pēc tam iemīlējāties? Vai pārdodat rotaslietas?
Ak dievs!
Pusi gada viņa pavada Parīzē, pusi Kolumbijā.
Viņa salaba ar vecākiem, kad laida pasaulē
trīs skaistus bērnus - Raulu, Antonio un Ilsi.
Vīriešu apģērbu līniju viņa sāka 2005. gadā
un no vīra izšķīrās pirms četriem gadiem.
Laimīgs?
O, kāds ir sekojis līdzi.
Ko? Es?
Skaidrs, ka ne.
Tu zini, ka redzu, kad skaties manus instagrama storijus, ja?
Tiešām?
Tā. Iešu izrādīt cieņu dona Pablo ģimenei.
Bija prieks iepazīties.
- Prieks iepazīties ar jums. - Liels prieks. Jā.
Runa bija brīnišķīga, starp citu.
Paldies.
Hulijas G. rudens līnija.
- Jā. - Jauki.
Ļoti jauki.
Paldies.
- Visu labu! - Nopietni?
Tu valkā viņas uzvalku?
- Bāc, tu esi tik iesprindzis! - Lai būtu!
Atgriezīsimies pie stāsta!
Bija jāpierāda Veras kungam, ka nākamajam darba vadītājam jābūt man, nevis Dulsei.
Izdevās?
- Tādēļ viņš bija jāsatiek viens. - Nē, joprojām neatļauj.
Man jau bija jābūt Kankunā, bet laikapstākļiem ir citi plāni.
Atvaino, ka nevarējām tev iedot prezidenta luksusnumuru.
Nekas. Iztikšu ar vēstnieka luksusnumuru.
Izlikšos, ka esmu kempingā.
ANA SOFĪ BALLES ZĀLE A
Bet, tā kā esmu te iestrēdzis, varbūt varam
aiziet vakariņās, kurās toreiz neaizgājām?
Nu, toreiz sarunājām, un tagad ir iespēja.
Atvaino, Alehandro,
bet domāju, ka mūsu biznesa vakariņas vairs nav pamatotas.
Nu, tad biznesa daļu atmetīsim!
Pateicos par tavu piedāvājumu,
bet neko romantisku tagad nemeklēju.
Tu mani atšuj?
Tas man ir kas jauns.
Nu, ja neskaita Mis Hondurasu,
un tas bija tāpēc, ka aizmirsu, ka jau tiekos ar Mis Salvadoru.
Bet man likās, ka starp mums ir saikne, Daiena.
Mums bija un ir.
Kā starp kolēģiem.
Es tikai domāju, ka mūsu attiecībām jāpaliek profesionālām.
Jā. Protams.
Es nekādā ziņā negribētu, lai starp mums būtu kas tāds,
kas apdraudētu mūsu brīnišķīgo viesnīcu.
Priecājos, ka esam vienisprātis.
Jā. Es arī.
Un nokārtots!
Sveiki! Senjor Vera!
Vai es jums šodien varu kā pakalpot?
Ar jebko?
Nē, Maksimo. Paldies.
Ja vien nevari mani brīnumaini pārcelt uz Kankunu, tad nē.
Kāds iemesls braukšanai uz Kankunu?
Kas cits bez viduvējām brīvdienām?
Man bija jābūt Kankunā tāpēc,
ka Kruss Delgado cenšas noskaņot pret mani manis paša valdi.
Ja viņu neapturēšu, brāļi Veras
saviem īpašumiem Maiju Rivjērā varēs māt ardievas.
Atvaino!
Jā?
Kruss Delgado.
Kāpēc es šo vārdu zinu?
Tad man pielēca. Kruss Delgado bija Noslēpumu grāmatā.
Es varēju palīdzēt Veras kungam atrisināt viņa lielāko problēmu.
Vienīgā nelaime bija tā...
Hulija noteikti domā, ka esmu dīvains izsekotājs.
Es zināju viņas bērnu vārdus, Hjūgo.
- Es salaidu dēlī. - Nu beidz!
Atceries savu runu!
"Nekad nav par vēlu".
Uzaicini viņu šodien vakariņās un tad romantiskā pastaigā pa dārzu.
Tas noderēja Memo, noderēs arī tev.
Interesanti, ka piemini Memo.
Jo viņa un Lorēnas attiecības drīz pieredzēja nopietnu sarežģījumu.
- Šī daļa ir laba. - Ko? Nē, nav.
Lupe, paldies, ka iedevi dāsnu pagarinājumu.
Tas deva man laiku Lorēnu tiešām iepazīt
un saprast, ka viņa ir tā sieviete, ar kuru gribu pavadīt atlikušo dzīvi.
Ja atdosi manas abuela gredzenu,
es viņu bildināšu.
- Nē. - Paldies.
Paga! Ko? Kāpēc?
Tāpēc, ka tu vēl neesi gatavs.
Bet neuztraucies! Es pateikšu, kad tāds būsi.
Bet tā vispār bija tava ideja. Es nesaprotu.
Pirms sešiem mēnešiem Memo Lupes atbildi
būtu pieņēmis un padevies. Bet šis bija jauns Memo.
Sākumā viņš bija apjucis,
tad aizkaitināts, tad pārskaities.
Viņam Lupes atļauju nevajadzēja.
Viņa attiecības ar Lorēnu bija īpašas,
un viņš negrasījās ļaut Lupei turēties pie tā, kas pienācās viņam.
Viņš devās atpakaļ.
Nu, tagad, Memo!
Lupe! Atdod manas vecmammas gredzenu!
Es tev to nelūdzu - es pieprasu.
Patiesībā es kliedzu!
Un vai šie žāvētāji vienmēr ir tik skaļi?
Es nevaru! Es...
Ko? Runā skaļāk, sieviete!
Es to pazaudēju, ja?
Es to pazaudēju!
Logā uz jūru.
Tā. Mēs negribam izraisīt satraukumu,
bet tropiskā vētra Kerolaina ir kļuvusi par viesuļvētru.
Par viesuļvētru?
Kā jau teicu,
vajag plānu, pirms to pasakām citiem darbiniekiem un viesiem,
lai neviens nekristu panikā.
Mums jāsaorganizējas ātri.
Kaut mums būtu vairāk smilšu maisu!
Pako liek smiltis telpaugu podos, un Lupei ir daudz rozā spilvendrānu,
jo var gadīties, ka es tajā mašīnā ieliku savas sarkanās apakšbikses.
- Bet tas noteikti izdosies. - Labi. Lūdzu, sadarbojies ar Pako!
Sapratu.
Atvaino, D. P.! Ieraduma spēks.
Dulse, aizved visus viesus uz balles zāli! Tā ir mūsu drošākā telpa.
Visus? Ana Sofī to necietīs.
Šī ir svarīgākā ģimene Monterrejā.
Viņu dēļ te var notikt daudzas citas quinceañeras, kāzas
un pat apgraizīšanas, ja kāds pāries jūdaismā.
Diez vai mums ir izvēle.
Es atvainojos. Daiena, vai nav dīvaini, ka tagad te nav Maksimo?
Nu, kas varētu būt svarīgāks par šo?
Tikai saku.
Tā bija man rokā. Tiešā nozīmē atslēga uz informāciju,
kuras dēļ es Veram būtu neaizstājams. Mana pēdējā iespēja uzveikt Dulsi.
Man tikai bija jānolemj, cik tālu esmu gatavs iet.
VIESIS: KRUSS DELGADO
DAUDZ LAIMES PIECPADSMITAJĀ! ANA SOFĪ
Tikai kamēr pāries vētra, meitiņ.
Logi varētu saplīst un kādu savainot.
Vai cilvēkus varētu ieraut jūrā.
Drīksti mani pārtraukt, kad pateikšu ko tādu, kas liks tev just līdzi, sirsniņ.
Deivisas kundze!
- Ārā ir slikti. - Cik slikti?
Kā tad, ja Džeina Fonda izlaistu
savu vingrojumu video nedēļu pirms tava Riskantā fitnesa.
Ak dievs! Sasauciet darbiniekus personāla kafetērijā,
tad nāciet atkal augšā pie manis!
Bet tā ir pirmā vieta, kas applūdīs. Mums visiem jābūt šeit.
- Tā būs visdrošāk. - Tam jābūt kur citur.
Mamm, es nepametīšu savus kolēģus. Mēs visi esam cilvēki.
Pret mums jāizturas pilnīgi vienādi.
Viesuļvētra Kerolaina nediskriminē, un arī es ne.
Nu, ko teiksiet, Daiena?
Teikšu, ka man nebija taisnība. Gādāt par mūsējo drošību ir pats svarīgākais.
Čad, ved viņus visus augšā!
Paisums ir klāt, tāpēc mums jārīkojas.
Sapratu. Un patiesībā tagad ir bēgums, bet doma man patika.
Jokošanu atstāj manā ziņā!
Tas ir...
neticami. Ļoti detalizēti.
Ar to pietiek, lai Krusu Delgado dabūtu pie malas.
Priecājos jums pakalpot, senjor Vera. Un, ja jums vajag vēl ko,
uzskatiet mani par vienīgo un uzticamāko cilvēku, pie kā šajā viesnīcā vērsties.
Maksimo! Atvaino!
Tikai viens jautājums.
Kas tieši tas ir?
Tas?
Tikai fotokopija.
Maksimo!
Panāc!
Fotokopija no kā?
No informācijas.
Te augšpusē ir numurs, kas izskatās pēc lappuses numura.
Šķiet, ka tur, no kurienes tā nāk, ir vēl kas vairāk.
Patiesībā - daudz vairāk.
Tas ir konfidenciāli.
Konfidenciāli?
Tikai nesaki, ka šajā kūrortā ir kaut kāda...
Noslēpumu grāmata par visiem viesiem.
Nu, es to tā nesauktu.
Tā ir vienkārši grāmata,
lai atcerētos viesu vēlmes.
Viesu? Zinu - te jūs sakāt:
"Viesis dabū, ko viesis grib," - ja?
Bet mans stils drīzāk ir:
"Priekšnieks dabū, ko priekšnieks grib."
Atnes man to grāmatu, lūdzu!
Lūdzu, Veras kungs! Es nevaru nodot donu Pablo.
Bet vai neesi to jau izdarījis, iedodot man šo lapu?
Neuztraucies, Maksimo!
Ar šo lapu pilnīgi pietiks. Ļoti pateicos. Es to neaizmirsīšu.
Paldies.
Es biju pakļāvis briesmām visu.
Biju kļuvis par cilvēku, ko pat nepazinu,
tikai tādēļ, lai uzveiktu Dulsi.
Maksimo!
Vētra pieņemas spēkā, un viss applūst.
Dulse viena netiek galā. Vai vari, lūdzu, viņai palīdzēt?
Ātrāk! Viņa joprojām ir bez galvas.
Beidzot man bija iespēja donam Pablo parādīt,
ka es viesnīcai biju svarīgāks, nekā tas velna sievišķis jebkad varētu būt.
Man vajadzēja būt priecīgi satrauktam, bet patiesībā man prātā bija tikai...
Hulija! Vai esat redzējis Huliju?
Nē, labu laiciņu neesmu redzējis.
Ļoti atvainojos, bet man viņa jāatrod, kamēr vētra nav kļuvusi stiprāka.
Protams. Te es par visu parūpēšos.
Tu vienmēr vari ar mani rēķināties.
Paldies, don Pablo.
Ektor! Kur tu biji? Es tā uztraucos!
Nostiprināju tavu kabinetu.
Mēs nevaram izglābt visas pils vietas, bet karalienes istaba - tā ir leģenda.
Es cenšos izturēties drosmīgi, bet patiesībā esmu pārbijusies.
Tik stipra vētra mums nav bijusi.
Neuztraucies, amor! Man nav bail. Kā reiz teica gudrs baseina puika:
"Kad ir šāda mīlestība, jūtu, ka varu tikt galā ar jebko."
Tā, tauta! Pa radio saka: pēc 10 minūtēm vētra sasniegs zemi.
Himena! Vai atceries jūrnieku mezglus, ko tavs tētis iemācīja siet '82. gadā?
Protams. Kā tu atceries?
Nav laika! Man vajag, lai savāc komandu un nostiprini durvis uz pagrabu.
Pako! Labākais notekcauruļu tīrītājs Akapulko. Man vajag, lai uzkāp augšā.
Tu zini, ka neprotu angliski, güero.
Atvaino! Man vajag, lai novērs griestos sūces.
Gonsalo! Dažas durvis ir jāaiznaglo ar dēļiem.
Zinu, ka, strādājot sērferu būdā, zaudēji pirkstu,
bet vai negribi izmantot vēl vienu iespēju ar elektrisko zāģi?
Tā. Mums visiem ir jāstrādā kopā, lai šo visu pārdzīvotu.
Mēs to varam. Uzveiksim šo viesuļvētru!
Tajā brīdī visi darbi, ko Čads bija veicis, atmaksājās.
Tikmēr es meklēju Huliju,
jo nevienam, kas ir pie pilna prāta, nebija jābūt ārā tajā vētrā. Vai ne, Memo?
Tas ir tikai gredzens.
Ļoti vecs gredzens.
Beidz uzvesties kā muļķis! Atgriezies iekšā, stulbeni!
Nē. Tas gredzens man nozīmē visu. Tas jāatrod. Pamēģini tik mani apturēt!
Pietiek, Memo! Ejam!
Hulija, ak te tu esi!
- Mums tūlīt jāiet uz balles zāli. - Maksimo, zinu, ka domā,
ka šis ir tikai kleitu veikaliņš, bet man tas nozīmē visu.
- Zinu. Es kļūdījos. Bet mums jāiet. - Bet ja nu dēļi nenotur?
Es nevaru atstāt kleitas te. Tas ir mēnesis darba.
Es tevi neatstāšu. Ja pasteigsimies,
- varbūt tiksim ar tām uz zāli. - Jā.
Ei, ja kāds vēl ir ārā, patverieties, kur esat.
Vētra tūlīt būs klāt.
Beidzu.
Ko darīsim?
Mēs paliksim te. Kopā.
No atklāšanas ir palikušas dažas sveces.
Varam uzspēlēt Uno, kamēr vētra pāriet.
Izklausās labi.
Bet man tevi jābrīdina:
Uno spēlē esmu nepārspējams.
Pacel divas!
Piedod, mīļais! Tā ir mana vaina. Tev nevajadzēja būt iestrēgušam te.
Esmu tieši tur, kur man vajadzēja būt.
Ar tevi.
Nekas nav svarīgāks par to.
- Tikai tas, ka tev jāpaceļ četras. - Tu to nožēlosi, Maksimo.
Piedod, mīļā! Tev bija taisnība.
Es vairs neredzēju, kas ir svarīgi. Bet tagad es to redzu - pat tumsā.
Todien, par spīti mūsu bailēm,
man bija sajūta, ka mēs ar Huliju kopā varētu pārciest jebko.
Varbūt tolaik biju tikai naivs bērns, bet...
Tad mēs tādi bijām divi.
Es zinu.
Droši vien attēloju sevi varonīgāku, nekā patiesībā biju.
Nē. Nē, patiesībā es to atceros tieši tāpat.
Mēs noskaitījām rožukroni tikai kādas piecas reizes, ja?
Tío, tu nevari mani atstāt viesuļvētras vidū.
Mieru, Hjūgo! Mieru!
Pēc dažiem spriedzes pilniem brīžiem vētra bija garām.
Tā. Ja neesat balles zālē, nāciet šurp, lai varam pārbaudīt, vai esam visi.
Beidzu, viss. Beidzu.
Memo!
Tu varēji tur ārā nomirt. Kas tev bija prātā?
Es mēģināju atrast savas vecmammas gredzenu.
Lupe teica, ka ir to pazaudējusi, tāpēc man bija jāiet meklēt.
Bet tā tur nebija, un nu viss ir pagalam.
Pagaidi! Kāpēc tas ir pie tevis?
Vai arī tu gāji to meklēt? Lorēna, tur ārā ir ļoti bīstami.
Nē, Memo.
Tas jau kādu laiku ir pie manis.
Palūdzu to Lupestantei pirms nedēļas,
kad sapratu,
ka tu esi tas vīrietis, ar kuru gribu precēties.
Man pat bija plāns aizvest tevi uz futbola maču Gvadalaharā un bildināt,
bet tad nodomāju - cik muļķīgi!
Tātad tu meloji, lai viņai palīdzētu?
Vajadzēja pateikt, ka to pārdevu. Man nepatīk slapināties.
Ay, mi Lolo.
Tas ir ļoti skaists plāns.
Un es vienalga gribētu ar tevi noskatīties futbola maču, bet...
Bet tagad...
es gribu vienīgi kļūt par tavu vīru.
Mana mīļā!
Tas bija garš ceļš, līdz te nonācām.
Taču nonācām. Un nonācām kopā.
Tāpēc...
Lorēna del Pilara Molina...
Un drīz Rejesa?
Vai gribi ar mani precēties?
Jā.
Nekas mani nedarītu laimīgāku.
Nāc, Lupestant!
Apsveicu, Memo!
Neticami, ka to pārcietām.
Mēs to pārcietām, pateicoties tev, Čad.
Paldies, mamm. Zini, bija laba sajūta - nezinu - vienreiz būt noderīgam.
Tagad tu nedrīksti aizbraukt.
Esi pierādījis, ka ne vien zini, ko visi cilvēki te dara,
bet ka pazīsti arī pašus cilvēkus.
Tas ļoti izklausās pēc amata...
Vadītājs.
Vai tas kabinets vēl ir brīvs?
Atkal ir elektrība.
- Ejam? Aiziet! - Jā!
Ei, skat! Neredzamais cilvēks.
Kur tu šodien biji?
Sakārtoju savas prioritātes.
Nopietni?
Jo, kamēr es biju dona Pablo labā roka,
tu spēlēji mājas ar savu draudzeni.
Maksimo!
Don Pablo!
Nevaru runāt Maksimo vārdā,
bet es nu gan esmu gatava jums palīdzēt ar visu, ko vajag.
Tā, Dulse.
Tu drusku šauj pār strīpu.
Šai lietai man vajag Maksimo.
Lūdzu. Es zinu, cik ļoti tev patīk aiz manis savākt.
Tovakar es salīgu mieru ar Huliju,
Memo un Lorēna saderinājās un dons Pablo izvēlējās mani, nevis Dulsi.
Un kādu brīdi tajā ballītes kņadā viss bija perfekti.
Bāc, tas bija iespaidīgi.
Tavi stāsti ir pacilājoši un emocionāli, tomēr arī ārkārtīgi komiski.
To ir grūti panākt.
Man šis čalis sāk iepatikties, Paloma.
Diemžēl man šī brāļošanās jāpārtrauc, jo mums jābrauc. Laiks doties.
Bija jauki redzēt šo vietu, kur jūs ar mammu iepazināties,
kaut arī tava viesnīcas versija ir daudz labāka par šo korporatīvo mēslu bedri.
- Jā. - Es nozogu dažus glāžu paliktņus.
Tu izklausies tieši kā tava māte.
Nevajadzēja gaidīt tik ilgi, lai ar tevi satiktos, mi hija. Piedod!
Vai tu neiebilstu, ja es apciemotu tevi pēc trim nedēļām?
Kas būs pēc trim nedēļām?
Man likās, ka tava dzimšanas diena. Atvaino!
Ir, ir. Viņa tevi āzē.
Es uzdāvināšu viņai jaunu gleznu, kas gleznota ar viņas matu otu.
Tā, atkal jau nepatīk.
Mēs priecātos tevi satikt, tēt.
Labi. Jā.
- Atā! - Atā!
Uz tikšanos, sievastēv!
Labi.
Visu labu!
Arī man jāiet.
Tiešām prieks, ka Paloma pierunāja mani atbraukt. Priecājos tevi satikt, Maksimo.
Jā, un es priecājos satikt tevi.
Ei!
Vai varu brīdi ar tevi "palunāt"?
Nu, es zinu...
Zinu, ka pagājis kāds laiks, un mēs neesam tikušies
kādu laiku, un... To jau es teicu, un...
Bet varbūt, ē...
Es nezinu, vai esi izsalkusi vai tikai izslāpusi, bet varbūt...
varbūt mēs varētu kaut kur aiziet?
Ja tu gribi. Vai ne? Mēs varam...
Vakariņas izklausās labi.
Šonakt palikšu te, tāpēc varbūt varam satikties foajē pēc kādas stundas?
- Jā! Jā, tiešām. - Labi.
Vakariņas. Tu un es.
- Jā. - Tad tiksimies!
Labi. Atā!
Atā!
Nu, izskatās, ka tev viss nokārtosies, tío.
Tieši tāpat kā tavā stāstā.
Nu, ceru, ka tagad viss izdosies labāk,
jo diemžēl
patiesībā stāsts ar to nebeidzās.
Vai tev ir kāda nojausma, kurš to būtu varējis izdarīt?
Nav.
Nē, es nezinu.
Šis ir ļoti slikti, Maksimo.
Ja šī grāmata nonāks nepareizajās rokās,
kas zina, kas var notikt.
Gluži kā tās dienas mainīgie vētras vēji,
sliktākais vēl bija priekšā.
Tulkojusi Inguna Puķīte