Bravó.
Paloma.
- Neverím, že si priviedla... - Manžela?
Ten prejav, Máximo!
Úžasné! Dodal mi to život.
Bol to portrét muža a zároveň autoportrét.
Ako moje vlaňajšie akvarelové obrazy o Emilianovi Zapatovi.
- Iste. - A vyšli úžasne!
Skvelé. Skvelé. Krásne. Skvelé.
Počuj, čo keby si nám doniesol ďalšie kolo añeja?
Za Dona Pabla.
- Dobre. - Za Dona Pabla.
Bude mi cťou.
Ďakujem.
Som rád, že si prišla.
A že si presvedčila Juliu.
Nebolo to také ťažké.
Bola v hlavnom meste na módnej prehliadke.
Myslím, že hlboko vnútri chcela prísť.
Len som ju musela trochu postrčiť.
Ďakujem.
Vravela Julia niečo o mne?
Alebo...
Alebo nieže vravela, ale prejavila záujem neverbálnymi náznakmi?
Pekný pokus, oci.
Priviedla som ju sem.
Zvyšok je na tebe.
Nebuď taká.
Idem si po drink.
Dobre. Žena tvojich snov je priamo tam.
Takže ideme na to, či čo?
Nie je to také ľahké!
Musím na to ísť strategicky.
Keď ide o veľké chvíle a Juliu,
mám vo zvyku vypustiť úplnú hlúposť.
Julia. Julia!
Môžeme si „porovoriť“?
Nie „porovoriť“. Čo by to znamenalo?
Chcem si „porovoriť“. Kto som?
Mork z Orku.
Daj nám... Daj...
Čo chceš povedať, Máximo?
Prepáč. Som... skrátka nervózny.
Prepáč. Správal som sa ako debil.
Pri Betovi. Pri všetkom.
Odpustíš mi, prosím?
Isteže ti odpúšťam, Máximo.
Úprimne, skôr som sa bála, než hnevala,
že sa z teba stáva niekto, koho nespoznávam.
Sľubujem, mi amor, stále som to ja.
Neboj sa. Všetko sa vráti do starých koľají.
Dulce!
Hneď ako porazím Dulce.
Čože?
Takto to nefunguje.
Snaží sa mi vziať všetko, na čom som robil.
Don Pablo pôjde čoskoro do dôchodku. Čo ak si vyberie ju?
Musím spraviť už len pár maličkých kompromisov.
Máximo, nemôžeš byť dobrý človek len vtedy, keď ti všetko vychádza.
Čo sa z teba stane, keď to pôjde ťažko?
Nie je to také ľahké. Nerozumieš tomu. Je to práca.
Ja mám svoju prácu.
Toto je obrovské letovisko. Politika.
Ty máš len butik.
Fíha.
„Len butik“?
Nie. Tak som to nemyslel.
Pre informáciu, teraz sa hnevám.
Poďte sem, vospolok.
Áno, zlatíčka. Poďte bližšie.
Ďakujem vám, že ste prišli na ad hoc poradu.
Ako viete, prišla výstraha na tropickú búrku.
Kto potrebuje výstrahu?
Moje vlasy to vedia ako prvé.
Všetko je v poriadku. Zatiaľ očakávame len dážď.
- A hromy. - Ale takéto búrky,
sa môžu v momente zmeniť.
Letisko pre istotu uzemnilo všetky lietadlá.
Naši zostávajúci hostia tu teda uviazli.
Pokúste sa zmierniť ich obavy a pripomeňte im, že sa nemajú čoho báť.
Okrem hnevu najbohatšej 15-ročnej dievčiny z Monterrey, Any Sofie.
Je jedináčik a jej otec je vdovec,
takže všetku svoju snahu a peniaze nalial do tejto quinceañery.
Musí byť dokonalá,
a preto musíme toto všetko presunúť dovnútra a rýchlo.
Takže si vyhrňme rukávy a presuňme delfíny.
Hoci som sa chcel s Juliou veľmi udobriť,
nemohol som si nechať ujsť šancu predbehnúť Dulce.
Slečna Daviesová!
Len super nápomocný tip,
ak pripevníme koše na bielizeň ku golfovým vozíkom,
môžeme všetko presunúť naraz.
Personálu tak ostane viac času na...
Vlastne, Diane,
hoci by bolo zábavné spojiť sily s jedinečným Máximom,
oslavy sú špeciálne podujatia, a keďže som ich koordinátorkou,
myslím, že by bolo menej mätúce,
keby som to koordinovala sama.
Dobrý argument, Dulce.
Áno, ale protiargument: Naozaj?
Áno, Máximo.
Dulce je viac než schopná, aby to zvládla.
- Môžeš sa venovať zvyšným VIP hosťom. - Rozhodnuté.
Ja idem za pánom Verom.
Ak si myslel, že nie je spokojný s naším rozpočtom,
počkajte, keď zistí, že uzemnili aj jeho tryskáč.
Cítil som, ako mi to uniká.
Don Pablo na svoje miesto odporučí Dulce.
A ak aj nie, bolo jasné, že je Dianina obľúbenkyňa
a rozhoduje predsa majiteľ.
Ibaže Diane nebola jediná majiteľka.
Dulce si ešte nezískala Alejandra Veru.
Stále som mal šancu.
Len som pri ňom musel byť prvý.
Memo, myslel som, že búrok sa bojíš na smrť.
Nemal by si byť pod svojím stolčekom
a modliť sa tisíc Padre nuestros?
Ach, stále sa ich bojím najviac na svete, spolu s eskalátormi a malými leguánmi.
A samotným strachom.
Tak prečo si taký šťastný?
No, pretože ak nás aj všetkých zabije búrka, čo sa naozaj môže stať,
umriem zasnúbený s Lorenou.
Dnes ju požiadam o ruku.
Chceš to dať na romantiku v daždi
s priehľadným bielym tričkom.
Riskantné.
- Ale páči sa mi to. - Áno.
Teda, chcel som ju požiadať už od Día de Muertos.
Teda, no, hoci som vydesený,
keď cítiš takúto lásku, dokážeš čokoľvek.
Poznám ten pocit.
Veľa šťastia, papi.
Nechám ťa pracovať. Nechcem ti zavadzať.
Ďakujem!
Jasné, píš básne.
Počkať. Máme to robiť obaja.
Ty to máš robiť.
Naozaj, Héctor? Héctor!
Verte mi. Tanečná sála je oveľa lepšia ako takzvané Okno do mora.
Niekedy je pobrežia aj príliš, že?
Tanečná sála by mohla byť fajn. Však?
Sú pre princezné.
Zoťali mi hlavu, papi.
Mám byť morská víla.
Teraz som len žena.
A ryba.
Ach, tvoju hlavu ti dáme hneď na rybacie telo.
Ale je to kvôli bezpečnosti.
Fajn.
Ale bude nasledovať vaša hlava, ak tá oslava nebude neuveriteľná.
Toto je tak štyri.
Nechcete ju zažiť na desiatke.
Zlatko.
Chad, musíme zvýšiť bezpečnosť tejto quinceañery,
aby som neuškrtila mladú slečnu.
Dobre, mami.
Neboj sa.
Do hĺbky som si preveril každučkého hosťa v priestoroch.
To je asi príliš, ale fajn.
Musím povedať, že toto oblečenie mi trochu pripomína „Village People“.
Čo budeš nabudúce? Šofér banánového člna?
Vlastne som robil všetky práce v hoteli.
Nuž, gratulujem.
Ktorá sa ti páči najviac?
Popravde, všetky sa mi páčili.
Ale vieš, každý je tu majstrom svojho umenia.
Paco je rodený záhradník.
A vieš, nikto neskladá plachty ako Lupita.
Je to šialené, ale mal som pocit, že nepomáham.
Ó, určite to nie je tak.
Zo žiadnej z tých prác som skrátka nemal pocit, že je pre mňa.
Asi sa dám dokopy a pôjdem do L.A.
Znova ma opúšťaš?
Zlatko, nezdá sa ti to trochu extrémne?
Musím zistiť, kam patrím, mami, jasné?
Nechcem len byť niekde.
Chcem byť niekde.
Alebo skôr „chcem byť niekde!“
Vieš, ako to myslím.
Naozaj, naozaj neviem.
Dobre. Stačilo o Chadovi.
Hoci mi záleží na tejto ceste sebaobjavovania, Julia je priamo tam.
A ak sa jej neprihovoríš, urobím to ja.
Nie. Nebudeš s ňou hovoriť prvý.
- Hej! - Rozhodne nie.
Julia.
Máximo.
Teda. Už sú to roky.
Áno.
Ani neviem, čo povedať.
- Slávna Julia. - Panebože.
Mám toľko otázok. Dokonca som si ich spísal.
Dobre. Číslo jeden: Kde bývate?
Prepáč. Prepáč, Julia. To je môj veľmi trápny synovec, Hugo.
Choď sa hrať a nechaj dospelých.
- Dobre. - Dobre, fajn.
Keď ste teraz úspešná, podporujú rodičia vašu kariéru?
Rozprával som mu o Las Colinas, takže,
vieš, objavila si sa tam.
Klame.
Viac než len objavila.
Počkať, máte mužskú kolekciu?
Zamilovali ste sa ešte niekedy? A čo šperky?
Panebože!
Polroka je v Paríži, polroka v Kolumbii.
S rodičmi sa udobrila po pôrode
troch krásnych detí, Raúla, Antonia a Ilse.
Mužskú kolekciu spustila v roku 2005
a s manželom nežije už štyri roky.
Šťastný?
Fíha. Niekto ma sleduje.
Čože? Ja?
Isteže nie.
Vieš, že vidím, keď si pozeráš príbehy na Instagrame?
Naozaj?
Dobre, idem vzdať úctu rodine Dona Pabla.
Veľmi ma tešilo.
- Aj mňa. - Veľmi milé. Áno.
Inak, tvoj prejav bol krásny.
Ďakujem.
Jesenná kolekcia Julia G.
- Áno. - Pekné.
Veľmi pekné.
Ďakujem.
- Zbohom. - To vážne?
Máš na sebe jej oblek?
- Teda, ty si nedáš pokoja. - To je fuk.
Vráťme sa k príbehu.
Pánovi Verovi som musel dokázať, že mám byť ďalší vedúci prevádzky, nie Dulce.
Podarilo sa?
- Takže som s ním musel byť sám. - Nie, uzemnené.
Už som mal byť v Cancúne, ale počasie malo iné plány.
Prepáč, že nie si v prezidentskom apartmáne.
Ach, to nič. Postačí aj ambasádorský.
Budem sa tváriť, že stanujem.
ANA SOFI TANEČNÁ SÁLA A
Ale keďže som tu uviazol, možno by sme mohli ísť
na tú rezervovanú večeru?
A myslím, že tu v hoteli budeme mať rezerváciu.
Prepáč, Alejandro,
ale nemyslím, že naše obchodné večere sú teraz vhodné.
Nuž, tak zabudnime na obchod.
Cením si tvoju ponuku,
ale momentálne nehľadám nič ľúbostné.
Ach, takže si ma zostrelila?
Nuž, to je po prvýkrát.
Teda, okrem Miss Honduras,
preto, že som zabudol, že som už chodil s Miss El Salvador.
Ale myslel som, že medzi nami niečo je.
Bolo a aj je.
Sme kolegovia.
Náš vzťah by sme mali udržať v pracovnej rovine.
Áno. Iste, iste.
Rozhodne by som nechcel, aby niečo medzi nami
mohlo ohroziť náš úžasný hotel.
Som rada, že sa zhodneme.
Ach, áno. Ja tiež.
A opravené!
Ach, zdravím. Señor Vera!
Môžem vám dnes nejako pomôcť?
S čímkoľvek?
Nie, Máximo. Ďakujem.
Teda jedine, že by si ma čarovne presunul do Cancúnu.
Prečo musíte ísť do Cancúnu?
Okrem horšej dovolenky?
Musím byť v Cancúne,
pretože Cruz Delgado sa snaží obrátiť moju správnu radu proti mne.
Ak ho nezastavím, Bratia Verovci
môžu zabudnúť na všetky nehnuteľnosti na Mayskej riviére.
Ospravedlň ma.
Áno?
Cruz Delgado.
Prečo to meno poznám?
Vtedy mi to došlo. Cruz Delgado bol v Knihe tajomstiev.
Pánovi Verovi som mohol pomôcť s najväčším problémom.
Háčikom bolo...
že si Julia myslí, že som nejaký divný fanatik.
Poznám mená jej detí.
- Pokašľal som to. - Ay, no tak.
Spomeň si na svoj prejav.
„Nikdy nie je neskoro.“
Skrátka ju dnes pozvi na večeru a romantickú prechádzku v záhrade.
Memovi to fungovalo. Môže aj tebe.
Sranda, že spomínaš Mema.
Pretože s Lorenou sa dostali do poriadnej šlamastiky.
- Toto je dobré. - Čože? Nie, nie je.
Lupe, ďakujem za štedré predĺženie.
Poskytlo mi to čas naozaj spoznať Lorenu.
A zistil som, že je to žena, s ktorou mám stráviť zvyšok života.
Takže, ak mi vrátite abuelin prsteň,
požiadam ju o ruku.
- Nie. - Vďaka.
Počkať. Čože? Prečo?
Ešte nie si pripravený.
Neboj sa. Poviem ti, keď budeš.
Ale od začiatku to bol váš nápad! Nerozumiem.
Pred polrokom by to prijal
a vzdal sa. Ale toto bol nový Memo.
Spočiatku bol zmätený,
potom podráždený a potom rozzúrený.
Nepotreboval Lupino povolenie.
S Lorenou mali špeciálny vzťah
a nemienil dovoliť, aby si Lupe nechala, čo bolo jeho.
Išiel rovno späť.
Akože hneď teraz, Memo.
Lupe! Vráťte mi babkin prsteň!
Nežiadam, hovorím vám to!
Vlastne kričím!
A tieto sušičky boli vždy také hlučné?
Nemôžem! Ja...
Čože? Hlasnejšie, ženská!
Stratila som ho.
Stratila som ho!
Pri Okne do mora!
Takže, nechceme spôsobiť obavy,
ale z tropickej búrky Caroline je už hurikán.
Hurikán?
Ako som spomínala,
potrebujeme plán, než to povieme personálu a hosťom,
aby nikto nepanikáril.
Musíme sa rýchlo zorganizovať.
Kiežby sme mali viac vriec s pieskom.
Paco dáva piesok do kvetináčov a Lupe má plno ružových obliečok,
lebo som možno vložil svoje červené trenky do rovnakej várky.
- Ale pôjde to. - Skvelé. Spolupracuj s Pacom.
Rozumiem.
Pardon, DP. Sila zvyku.
Dulce, priveď všetkých hostí do tanečnej sály. Tam je najbezpečnejšie.
Všetkých? Ana Sofi to ofrfle.
Toto je najdôležitejšia rodina v Monterrey.
Mohlo by to viesť k desiatkam quinceañer, svadieb,
možno k obriezkam, ak niekto konvertuje.
Myslím, že nemáme na výber.
Prepáčte, Diane, nie je čudné, že tu teraz nie je Máximo?
Teda, čo môže byť dôležitejšie ako toto?
Len vravím.
Mal som ho v ruke. Doslova kľúč k informácii,
ktorou by som bol pre Veru nenahraditeľný. Posledná šanca poraziť Dulce.
Musel som sa rozhodnúť, ako ďaleko som ochotný zájsť.
HOSŤ: CRUZ DELGADO
VŠETKO NAJLEPŠIE K 15.! ANA SOFI
Len kým prejde búrka, zlatko.
Mohlo by rozbiť okná a niekoho zraniť.
Ľudí by mohlo odniesť až na more.
Pokojne ma zastav, keď poviem niečo, s čím budeš súcitiť, zlatko.
Slečna Daviesová.
- Je to tam zlé. - Aké zlé?
Také, ako keď Jane Fonda vydala kazetu týždeň pred tvojím Riskantným cvičením.
Preboha. Zhromaždi personál v zamestnaneckej jedálni
a potom sa vráť skryť ku mne.
Ale tú zatopí ako prvú, jasné. Všetci musíme byť tu.
- To je najbezpečnejšie. - Musí sa to dať inde.
Mami, neopustím kolegov. Všetci sme ľudia.
Musíme mať rovnaké podmienky.
Hurikán Caroline nediskriminuje a ani ja.
Nuž, čo vy na to, Diane?
Oprava. Zaručiť bezpečnosť našich ľudí je najväčšou prioritou.
Chad, dones ich sem.
Vlny sú veľmi vysoké, a tak sa presúvame.
Rozumiem. A vlny sú teraz v skutočnosti nízke. Ale fajn postoj.
Vtipy nechaj na mňa.
Toto je
neuveriteľné. A toľko podrobností.
Bude to stačiť, aby sa Cruz Delgado stiahol.
Rád som vám pomohol, Señor Vera. A ak by ste ešte niečo potrebovali,
prosím, myslite na mňa ako na svojho najspoľahlivejšieho človeka v hoteli.
Máximo! Prepáč.
Len jedna otázka.
Čo je to presne?
Ach. Toto?
To je fotokópia.
Máximo.
Poď sem.
Fotokópia čoho?
Informácií?
Hore je číslo, čo vyzerá ako číslo strany.
Zdá sa, že takých strán je viac.
Vlastne, oveľa viac.
To je dôverné.
Dôverné?
Nehovor mi, že tento rezort má nejakú...
„Knihu tajomstiev“ o všetkých hosťoch.
Teda, tak by som to nenazval.
Vlastne je to len zápisník,
aby sme si pamätali preferencie hostí.
Hostí? Viem, že tu hovorievate:
„Hosť dostane, čo hosť chce,“ nie?
Ale môj štýl je skôr:
„Šéf dostane, čo šéf chce.“
Dones mi ten zápisník, prosím.
Prosím, pán Vera. Nemôžem zradiť Dona Pabla.
Ale neurobil si to tým, že si mi dal túto stránku?
Nechaj tak, Máximo.
Táto strana bude stačiť. Cením si to. Určite si to zapamätám.
Ďakujem!
Všetko som ohrozil.
Stal som sa niekým, koho som už nespoznával,
len aby som porazil Dulce.
Máximo.
Búrka sa zhoršuje a plní sa to tu.
Dulce to sama nezvládne. Pomohol by si jej, prosím?
Rýchlo. Stále nemá hlavu!
Konečne som mal šancu ukázať,
že som pre hotel dôležitejší, než tá diabolská žena.
Mal som byť nadšený, ale pravdou je, že mi po rozume behala len...
Julia! Videli ste Juliu?
Nie. Už dlhšie nie.
Prepáčte, pane, ale musím ju nájsť, než sa búrka zhorší.
Iste. Ja to tu zvládnem.
Vždy ti budem kryť chrbát.
Ďakujem, Don Pablo.
Héctor! Kde si bol? Veľmi som sa bála.
Zabarikádoval som kanceláriu.
Nemôžeme zachrániť celý zámok. Ale kráľovská komnata je ikonická.
Snažím sa byť odvážna, ale v skutočnosti som vydesená.
Takú zlú búrku sme ešte nemali.
Netráp sa, amor. Ja sa nebojím. Ako mi raz povedal múdry bazénový čašník:
„Keď cítiš takúto lásku, dokážeš čeliť čomukoľvek.“
Dobre, ľudia. Podľa rádia dorazí hurikán o desať minút.
Ximena. Pamätáš si na námornícky uzol, ktorý ťa otec naučil v lete 1982?
Iste. Ako to, že si to pamätáš ty?
Nemáme čas! Vezmi si tím a zabezpeč dvere do suterénu.
Paco! Najlepší čistič odtokov v Acapulcu. Choďte hore.
Neviem po vašom, güero.
Prepáčte. Chcem, aby ste zapchali praskliny v strope.
Gonzalo! Musíme zadebniť ešte pár dverí.
Viem, že ste prišli o prst, keď ste robili na chatke so surfami,
ale skúsili by ste to ešte s cirkulárkou?
Dobre. Ľudia, musíme spolupracovať, ale zvládneme to!
Dokážeme to, ľudia. Dajme to.
V tej chvíli sa Chadovi konečne všetky práce vyplatili.
Ja som medzičasom stále hľadal Juliu,
pretože nikto pri zmysloch by nemal byť vonku v tej búrke. Však, Memo?
Je to len prsteň!
Veľmi starý prsteň!
Nebuď hlúpy! Poď dnu!
Nie! Ten prsteň pre mňa znamená všetko! Musím ho nájsť! Skúste ma zastaviť!
To stačí, Memo! Poďme!
Julia, tu si!
- Musíme ísť do tanečnej sály! - Viem, že si myslíš,
že toto je „len butik“, ale pre mňa je všetkým!
- Ja viem. Mýlil som sa. Ale musíme ísť! - Ale čo ak dosky nevydržia?
Nemôžem nechať šaty nechránené. Sú to mesiace práce!
Tak ťa neopustím. Ak sa poponáhľame,
- možno ich vezmeme do sály. - Áno!
Ľudia, ak je ešte niekto vonku, ukryte sa tam.
Búrka čochvíľa dorazí.
Ach. Prepínam.
Čo teraz?
Ostaneme tu. Spolu.
Ostalo mi pár sviečok z otvorenia.
Môžeme hrať Uno, kým to prehrmí.
To znie dobre.
Ale varujem ťa,
som neuveriteľne dobrý.
Ťahaj dve.
Prepáč. Je to moja chyba. Nemal by si tu trčať.
Som presne tam, kde chcem byť.
S tebou.
Nič nie je dôležitejšie.
- Až na to, že si máš ťahať štyri. - To oľutuješ, Máximo.
Prepáč, zlatko. Mala si pravdu.
Prestal som vnímať, čo je dôležité. Ale už to vidím, aj v tme.
V ten deň sme napriek strachu
mali pocit, že s Juliou prežijeme čokoľvek.
Možno som bol vtedy len naivný chlapec, ale...
Tak to sme dvaja.
Viem, viem.
Asi sa vykresľujem hrdinskejšie, než som naozaj bol.
Nie. Nie, vlastne si to pamätám presne rovnako.
Ruženec sme sa modlili asi len päťkrát.
Tío, nemôžeš prestať uprostred hurikánu.
Pokoj, Hugo. Pokoj.
Po niekoľkých skutočne napätých chvíľach búrka prehrmela.
Dobre, ak ste sa nedostali do sály, príďte dole na spočítanie.
Prepínam a koniec. Prepínam.
Memo! Memo! Memo!
Mohol si tam zomrieť! Čo si si myslel?
Snažil som sa nájsť prsteň starej mamy.
Lupe povedala, že ho stratila, tak som ho musel hľadať.
Ale nebol tam. A teraz sa všetko pokazilo.
Počkať. Ako to, že ho máš?
Tiež si ho išla von hľadať? Je to tam veľmi nebezpečné, Lorena.
Nie, Memo.
Mala som ho celý čas.
Minulý týždeň mi ho dala teta Lupe.
Keď som si uvedomila,
že ty si muž, ktorého si chcem vziať.
Dokonca som vymyslela, ako ťa požiadam, keď ťa zoberiem na futbal do Guadalajary.
Hlúpy plán.
Takže ste ju len kryli?
Mala som ti povedať, že som ho predala. Neznášam, keď som mokrá.
Ay, mi Lolo.
Je to veľmi milý plán.
A stále by som si s tebou rád pozrel zápas. Ale...
Ale teraz...
chcem byť len tvojím manželom.
Miláčik.
Prešli sme si dlhú cestu.
Ale prišli sme. A prišli sme sem spolu.
Takže...
Lorena Del Pilarová Molinová...
a čoskoro Reyesová?
Vezmeš si ma?
Áno.
Nič ma neučiní šťastnejšou.
Poďte sem, teta Lupe!
Gratulujem, Memo!
Nemôžem uveriť, že sme to zvládli.
Zvládli sme to vďaka tebe, Chad.
Vďaka, mami. Vieš, bolo príjemné, ja neviem, byť aspoň raz potrebný.
Nuž, teraz nemôžeš odísť.
Dokázal si, že nielenže vieš, čo tu všetci robia,
ale poznáš aj samotných ľudí.
To znie dosť ako...
všeobecný vedúci.
Kancelária je ešte voľná?
Naskočila elektrika.
- Ideme? Poďme! - Áno!
Hej, aha! Neviditeľný muž.
Kde si dnes bol?
Urovnával som si priority.
Skutočne?
Pretože zatiaľ čo som bola pravou rukou Dona Pabla,
ty si sa hral na domácnosť s frajerkou.
Máximo.
Don Pablo.
Nemôžem hovoriť za Máxima,
ale ja som pripravená vám pomôcť s hocičím treba.
Dobre, Dulce.
Trochu to preháňaš.
Na toto potrebujem Máxima.
Páči sa. Viem, ako rada mi berieš veci.
V tú noc som sa udobril s Juliou,
Memo a Lorena sa zasnúbili a Don Pablo si vybral mňa a nie Dulce.
A na chvíľu bolo na tej chaotickej oslave všetko dokonalé.
Teda, to bol koniec.
Vaše príbehy sú také povznášajúce a emocionálne a ešte štipľavo komediálne.
To je náročná rovnováha.
Začínam ho mať rád, Paloma.
No, nerada rozbíjam tento vzťah, ale čaká nás cesta. Mali by sme ísť.
Bolo milé vidieť miesto, kde ste sa s mamou stretli,
hoci tvoja verzia hotela je oveľa lepšia než táto korporátna žumpa.
- Áno. - Ukradnem nejaké podložky pod pohár.
Znieš presne ako tvoja mama.
Nemal som čakať tak dlho, aby som ťa kontaktoval, mi hija. Prepáč.
Mohol by som za vami prísť o tri týždne?
Čo je o tri týždne?
Ja že tvoje narodeniny. Prepáč.
Ale áno. Doberá si vás.
Dám jej novú maľbu namaľovanú jej kefou na vlasy.
Dobre, už ho znova nemám rád.
Budeme radi, keď prídeš, oci.
Dobre. Fajn.
- Ahoj. - Ahoj.
Tak sa uvidíme, svokor!
Dobre.
Ahoj.
Už by som mala ísť.
Som veľmi rada, že ma Paloma presvedčila, aby som prišla. Rada som ťa stretla.
Áno, aj ja teba.
Hej.
Môžeme si „porovoriť“?
Teda, viem...
Viem, že už je to pár rokov a nevideli sme sa,
pár rokov, a... to už som povedal a...
Ale možno...
Neviem, ak si hladná, alebo len... len smädná, ale možno...
možno by sme mohli niekam zájsť.
Ak chceš? Alebo nie? Môžeme...
Večera znie skvelo.
Dnes večer ostanem tu, takže možno, sa môžeme o hodinu stretnúť vo vestibule?
- Áno! Áno, tak. - Skvelé.
Večera. Ty a ja.
- Áno. - Uvidíme sa.
Dobre. Ahoj.
Ahoj!
No, zdá sa, že ti to všetko vyjde, tío.
Tak ako v tvojom príbehu.
Nuž, dúfam, že to teraz dopadne lepšie,
pretože nanešťastie
to nebol skutočný koniec príbehu.
Tušíš, kto to mohol urobiť?
Nie.
Nie, netuším.
Toto je veľmi zlé, Máximo.
Ak sa zápisník dostane do nesprávnych rúk,
ktovie, čo by sa mohlo stať?
Tak ako meniaci sa vietor v ten deň,
to najhoršie ešte len malo prísť.
Preklad titulkov: Jozef Ferencz