Det var en måned siden Miss Universe.
Julia og jeg var faldet til i vores liv sammen.
For første gang nogensinde følte jeg mig i balance.
Det lyder måske mærkeligt, men livet var som en dans.
Hotellet var på vej tilbage på førstepladsen,
og Julias forretning blomstrede,
efter at hendes aftenkjole havde vundet kronen til Miss Colombia.
Det liv, vi skabte sammen, føltes varigt.
Jeg ønskede mig ikke mere.
Så hvordan kommer jeg tilbage til det?
Skal jeg svare på det?
Det er et stort pres at lægge på en 14-årig.
Fjorten? Virkelig?
Jeg skal vist se dit pas.
Hør nu her. Det er sikkert ikke så slemt med Julia, som du siger.
Tro mig. Julia vil ikke have noget med mig at gøre.
Hun vil bare have mig ud af sit liv.
Det er mig en stor ære at bekendtgøre,
at det splinternye Las Colinas er åbent…
- Det var slemt. Hvad har du gjort? - Det er mere det, jeg ikke gjorde.
Men hvis du skal forstå det rigtigt, må jeg fortælle dig en historie mere.
Vægmaleriet bliver jo først afsløret senere, så det har vi vel tid til.
Indrøm det. Du savner mine historier.
Ja.
Det begyndte som en normal dag.
Jeg gik på arbejde, endelig stolt over at sidde i min stol.
Det med stolen har du ikke hørt. Men den var allerede optaget.
Señor Vera? Havde vi aftalt et møde…
De er ikke señor Vera. Altså ikke den señor Vera.
Det lød forkert.
Han er ikke vigtigere end Dem. De er faktisk den originale Vera.
Vera clásico.
Længe siden, Máximo.
Ricardo Vera var Alejandro Veras lillebror og medejer af hotellet.
Mr. Vera. Velkommen til Las Colinas.
Du har gjort et flot arbejde. Det er derfor, jeg er kommet.
Jeg har et forslag.
Min hotelvirksomhed skal udvides til udlandet.
Og jeg kan ikke forestille mig en bedre driftsleder
til mit nye flagskibsresort.
Seriøst?
Ved den anden señor Vera godt det?
Nu gør han.
Forsøger du virkelig at kapre min bedste medarbejder?
Og hvad er det for et flagskibsresort? Vi skulle jo være partnere i alt.
Brødrene Vera langede ud efter hinanden, mens deres hår stadig sad perfekt,
og det hele føltes som en scene fra en telenovela.
Tænk, at du vil skære din egen bror ud af virksomheden.
Vores virksomhed!
Jeg har holdt dig oppe i årevis, Juan Alejandro!
Og nu vil du ovenikøbet stjæle min Máximo fra mig!
Det er da ikke så slemt, som da du stjal…
…min hustru!
Nogen skulle jo vise Alicia Guadalupe, hvad kærlighed er!
Samme dag, som vores bedstemor blev begravet?
Stop! Vil I ikke nok?
Hjælp! De er besat af djævelen!
Dulce som nonne?
Helt ærligt, tío. Det skete jo ikke. Fortæl nu den rigtige historie.
Okay, okay.
Men minus nonnen og skjorterne var det lige så dramatisk.
Du har forrådt mig. Máximo ved, hvad der er bedst for ham.
At blive på Las Colinas.
Máximo kan træffe sine egne beslutninger. Ikke sandt, don Máximo?
Du får kun tilbuddet én gang.
En Vera forhandler aldrig.
Héctors første roman blev revet ned fra hylderne,
og Diane havde reddet Miss Universe, så de havde meget at fejre.
Skål for dit næste kapitel, mi reina.
Første stop er min storslåede retur til Daytime Emmys som vært.
Jeg tror virkelig, det er Susan Luccis år.
De vil alle sammen kigge på dig.
Hvad er planen for Héctors fridag?
- For os alle tre? - Hvad med en tur på bananbåden,
efterfulgt af bingo ved poolen, før vi ser Varme drenge i pyjamas.
Chad, har du det godt? Du virker lidt hektisk.
Hvad? Nej! Jeg har aldrig haft det bedre.
Gloria og jeg har jo slået op, og jeg er single, så jeg laver en "carpal" diem!
Jeg er glad for, du er ovenpå igen. Gå hen og forhør dig om bananbåden.
God idé.
- Vi har et Chad-problem. - Ja! Vi er aldrig alene sammen.
Tre voksne, der holder i hånd til solnedgangen, er mærkeligt.
Jeg slap hans, men han fattede det ikke.
Jeg er bekymret for ham. Jeg har et stort eventyr, der venter mig…
Men samtidig lider min søn.
Det må være muligt for ham og Gloria at blive forsonet.
Ja, men hvordan? Gloria nægter at se Chad.
Og han har lagt mange, mange triste beskeder.
Jeg var vidne til 12. I en af dem klynkede han bare.
Ja, sådan gør han.
Hvis de ikke vil mødes…
…så må vi føre dem sammen, uden de ved det.
Det lyder meget som den populære film, Forældrefælden.
Eller den amerikanske film om tvillingerne med de grimme parykker.
Jeg aner ikke, hvad det er for en.
Jeg så på alt det, jeg havde skabt på Las Colinas,
men jeg måtte træffe en stor beslutning.
Memo, har du tid til at snakke lidt?
Máximo. Hej!
Undskyld, at svanerne ligner duer.
Babyen holdt Lorena og mig vågne hele natten.
Men ved du hvad?
Jeg tager mig bare sammen, for søvn er for de svage.
Okay, nu lægger du luft sammen.
Men det er fint. Jeg har brug for hjælp med en stor beslutning.
Jeg vil fri til Julia.
Hold da op. Gud, mener du det?
Jeg har aldrig været mere sikker på noget. Og du skal hjælpe mig.
Selvfølgelig!
Hov, vent lige lidt. Fortalte du ikke Memo om Ricardo Veras tilbud?
Jeg troede, det var den store beslutning.
Du ved, jeg elsker et godt tvist.
Men jobtilbuddet bekræftede kun, at jeg var, hvor jeg ville være.
Jeg gav Ricardo et afslag.
I stedet for at jagte "den næste store ting",
ville jeg fokusere på mit liv i Acapulco med Julia.
Men mens jeg blev, hvor jeg var,
forberedte min familie sig på at sige farvel til Sara.
Nora? Hvad er det for en rummaskine?
Det er da en NordicTrack, min skat.
Min chef har fået en nyere model,
og hendes gartner har kun ét ben, så jeg fik den her.
Skulle Saras værelse ikke forblive, som det var,
så du kunne ligge i hendes seng og græde, når du savner hende?
Jo, det var planen, men Sara foreslog, at vi lavede det om.
Nu er det vores træningsrum.
Ja, det er fint.
Det er så underligt, når forældre lader børneværelserne stå.
Hvem ønsker sig en tidskapsel af deres mest pinlige år?
Desuden kan jeg bare sove på sofaen, når jeg besøger jer.
Og ikke for at lyde morbid…
…men doña Rosita lever jo ikke evigt.
Hun forsøgte ellers. Doña Rosita blev 106 år.
Skat, lægen har sagt, at du skal dyrke motion.
Med den mad, din mor laver til dig, er det tid til at prøve noget nyt.
Flæskesvær er fyldt med protein. Jeg spiser mine bønner med dem.
Alt ved den sætning var usundt, skat.
Kom nu. Gør, som lægen siger.
Jeg skal ikke op på den tingest.
Det er sjovt. Kom nu!
Nora! Hold op med at presse mig.
Hvad sagde jeg?
Mens vi forberedte det store frieri, hjalp Diane et andet par.
Men Gloria og Chads forhold var hemmeligt, så Gloria anede ikke, hvem hun var.
Det glæder mig, at du vil holde det på stranden, Mildred.
Søde ven, det er mig, der glæder mig. Tro mig.
Min mand og jeg trænger til at få genopfrisket vores løfter.
- Hvor længe har I været gift? - Tolv år. Vi mødtes på stranden.
Min mand gik med sin metaldetektor, da min tåring sad fast i den.
Han ledte efter skatte og fandt en.
Hvor er det sødt. Hvad hedder han?
Diane havde tænkt på alt. Bortset fra…
Chad.
Imens havde Héctor sendt Chad på skattejagt,
der førte samme sted hen, selvom den var lidt…
Det er for nemt. Er den lavet til børn? Jeg er en voksen mand.
Hov, slikkepind.
"Bare rolig, du snart den når.
Du har fundet X'et, når du ser hendes krøllede hår."
Krøllet hår? Med den luftfugtighed? Kunne du være lidt mere præcis, Héctor?
Vent. Er Gloria X'et?
- Så tre slags ceviche? - Ja, helt sikkert. Og…
Chad? Hvad laver du her?
- Mor, har I lavet "forældrefælden" på os? - Det var min idé.
Du må ikke være vred på ham. Jeg er hans mor, Diane.
Hvad er der galt med din familie? Kan I ikke finde på andre navne?
Hvad med Paul, Dave, Ramon, Andrew…
I er så dårlige til at lyve.
Og hvorfor er du ikke ude med din nye kæreste?
Hvad mener du?
Hende fra Miss Universe. Jeg så jer kramme.
Nåh, Héctor sendte mig over til Turks og Caicos, men jeg talte kun om dig.
- Så der var to kvinder? - I to er som skabt for hinanden.
Gloria, jeg ved godt, du er vred.
Men du kom over på hotellet, så det må betyde, at du har følelser for min søn.
Det var ikke min plan,
men da jeg hørte ham synge JuanGas "Quierida" på min telefonsvarer
på meget dårligt spansk,
syntes jeg, han fortjente, at jeg hørte, hvad han havde at sige.
Min detaljerede plan for frieriet var perfekt udført, og nu var det snart.
Jeg tog en god flaske og rystede den, så det siger knald.
Hvad? Man skal da ikke…
Pyt med det. Perfekt. Tak.
Du spærrer!
Máximo! Jeg har mariachibandet!
Flot, Memo!
- Julia kommer! - På plads.
Jeg mener stadig, hun kunne have fundet bedre end dig, men held og lykke.
Tak. Hun kommer! Skynd jer!
Hej!
- Lupe sagde, du var her? - Ja. Jeg ville bare fortælle dig noget.
Okay. Men må jeg godt fortælle dig min nyhed først?
Ja.
Kan du huske, opkaldet jeg fik i morges? Det var House of Dior.
Hvorfor udtaler du "door" sådan?
Det er Europas største modehus. Hvad er det, jeg siger? Hele verdens!
Gud, det er jo fantastisk!
De har tilbudt mig en praktikplads. I Paris!
- Hvad? - Ja! Alting går så stærkt.
De vil give mig en lejlighed med udsigt til Eiffeltårnet.
Men jeg skal begynde i næste uge. Hvad synes du?
Hvad jeg synes om, at du flytter til Paris?
Vores liv er jo her.
Det ved jeg godt, men den slags sker aldrig.
Du kan komme på besøg i starten.
Eller du kan få job på et fint hotel i Paris.
- Oh la la. - Det er ikke "oh la la".
Vi havde en plan. Her i Acapulco.
Ja, men nogle gange ændrer man planer.
Du siger altid, vi skal drømme stort.
Alt, hvad jeg har arbejdet for, er her.
Skal jeg nu begynde forfra i en fremmed by?
- Sig nej tak. - Det er jo en kæmpe chance for mig.
Vil du ikke engang overveje det?
- Er du virkelig så egoistisk? - Hvad?
Jeg fik også et tilbud, men jeg sagde nej. Jeg har en vision for vores fremtid.
En plan! Nu vil du bare smide alting væk.
Jeg smider da ingenting væk. Det kan godt fungere.
For dig måske. Men ikke for mig.
Máximo, hvad er det dog, du siger til mig?
Du er ikke den mand, jeg troede.
Eller den mand, jeg vil være sammen med.
Nej, han hedder åbenbart François. Og han spiser snegle med Champs-Élysées.
Champs-Élysées er en gade!
Ved du hvad?
Tak, fordi du gør valget nemt.
Jeg glæder mig til at komme til Paris.
Hvad nu?
Jeg husker tydeligt det øjeblik.
Alt, hvad jeg ønskede mig, var lige der.
Jeg kunne se vores fremtid sammen.
Et drømmebryllup. Et hus i Las Brisas med udsigt over klipperne. Tre børn.
Eleanora, Martha og Diego.
Planen var så perf…
Åh gud.
- Nu ved jeg det. - Hvad?
Hold nu op med at være så kryptisk. Jeg skal være tilbage i skole på mandag.
Jeg forklarer senere. Find Julia og sig, hun skal komme op til vores sted.
- Ikke containerne. Det andet. - Kan du ikke selv sige det?
Du kan godt, Hugo. Jeg tror på dig.
Juanita Scoops. Tak, fordi du ville hjælpe os.
Din far spredte stor glæde her i mange år.
Nå, hvad vil jeg have?
- Chokoladestykker med krymmel. - Så gerne.
Dejligt.
- Julia. Har du et øjeblik? - Det ser sådan ud, ja.
Min tío vil gerne mødes på jeres sted.
- Ved containerne? - Det andet sted.
Seriøst? Nu? Hvorfor vil han mødes der?
Det ved jeg ikke.
Han var ved at fortælle historien om jeres skænderi deroppe.
- Tilbage i '86. - Nå ja. Den dag.
Din onkel var helt utrolig ufleksibel.
Han blev nok bare overrasket, fordi han skulle til at fri.
Hvad?
Vidste du ikke det?
Ville han fri?
Okay, hør her.
- Jeg ved godt, han ikke er perfekt. - Nej.
Men han har brugt lang tid på at fortælle mig om dig.
Jeg har set det, Julia.
Hans kærlighed til dig… Den er ægte.
Tænk over det. Han venter ved jeres sted.
Her er din is.
Åh nej, jeg glemte krymmel.
Sí.
Krymmel…
Tío, hvorfor fortalte du ikke Julia, du ville fri?
Har du sagt det? Det skulle hun ikke vide.
Især fordi jeg håndterede det så dårligt.
Tror du, hun kommer?
Juanita Scoops lavede en is til hende, så der kan godt gå et par timer.
Jeg kan fordrive tiden med resten af historien fra '86.
Måske kan det berolige mig.
Hvad snakker du om? Jeg er da også nervøs. Få mig væk herfra.
Undskyld, Gloria. Jeg er elendig til at lyve.
Derfor røbede jeg det med Miss Universe. Det var ikke meningen.
Måske ikke, men du gjorde det, og det sårede mig.
Jeg ved ikke, om jeg kan stole på dig.
Jeg ville heller ikke stole på mig.
Men helt ærligt… Sandheden er, at jeg ikke aner, hvad jeg laver.
Chokerende.
Jeg mener det. Når det gælder dating… og dig…
Jeg er fortabt.
Jeg voksede op uden en far,
så jeg ved ikke, hvordan et rigtigt parforhold er.
Min mor klarede det flot alene, men når det gælder kærlighed, er jeg…
Jeg føler mig stadig som et barn, der skal finde ud af alting.
Jeg vil blive voksen for dig.
Ikke alt for meget.
Det værste er, at med alle hemmelighederne fik vi aldrig en rigtig første date.
Skal vi så ikke begynde forfra? Lige nu.
Det er synd at lade maden gå til spilde.
De bliver så hurtigt store.
Nu har han også en god rollemodel.
Dig. Mi rei.
Hej.
Vi fik købt de sidste ting, og se, hvad vi fandt.
Se her. Jeg har købt…
- …plastikbøtter. - Til kollegieværelset.
Jeg købte også et par stykker til os. Så kommer du ikke til at tage min shampoo.
Tak.
- Nå, jeg går ind og pakker færdig. - Tak.
Hvad er der?
Du vil gerne af med den NordicTrack,
men jeg vil jo bare hjælpe dig med at passe på helbredet.
Det ved jeg godt.
Det var svært at se Saras værelse sådan.
Jeg er ikke klar til at sige farvel.
Åh, min skat…
Jeg er heller ikke klar.
Men det var en god adspredelse at lave hendes værelse om til træningsrum.
Det forstår jeg godt.
Det betyder meget for mig, at du holder af mine børn, som var de dine egne.
Men…
…en fordel ved, at hun rejser, er, at vi får mere tid for os selv.
Det gør vi.
Så ti dog stille!
Jeg sidder lige og ser ALF.
Efter skænderiet tog Julia hjem og pakkede en kuffert.
Hun var væk, før jeg kom.
Hun overnattede hos Lorena, før hun tog flyet til Paris om morgenen.
Dansen var forbi.
Og det ironiske var, at jeg snart skulle tage endnu en følelsesladet afsked.
Hvad er der, Máximo? Er du sur, fordi jeg tog dine Menudo-bånd?
Nej, jeg har det fint.
Hvad gjorde du?
Hader du ikke Menudo?
Jo, men…
De minder mig om, hvor irriterende du er.
Jeg er stolt af dig, Sarape. Du får det fantastisk i New York.
Du er modigere end mig.
Hvorfor? Fordi jeg skal ud at flyve? Det bliver fint. Vi går gratis peanuts.
Nej, fordi du lader Sara studere i udlandet.
Jeg holdt alt for godt fast i min Esteban.
Jeg er glad for, at du ikke begår samme fejl.
Tak.
Men nu du siger det, er fly jo gudsbespottende.
Det er derfor, de styrter ned.
Vi kommer op i himlen, når Gud vil. Ikke når vi selv ønsker det.
Så, det er den sidste.
Nu er du klar til NYU.
I USA.
- Det er vist tid til at sige farvel. - Esteban.
- Det er ikke farvel. - Nej.
Et farvel opfattes som endeligt, men det er en logisk umulighed.
Når noget ender, begynder noget andet.
Nogle kulturer bruger det samme ord for goddag og farvel.
Og vi ved jo ingenting om, hvad der sker med os efter døden…
Det er takket være dig, jeg gør det.
Tak, Estebanator.
- Vil du give mig den? - Ja, her.
Hvad er der sket? Er alt okay?
Jeg ville ikke fortælle min mor om Julia før rejsen.
Ja. Jeg er bare ked af, at I rejser.
Jeg ved ikke, hvad der er sket, men jeg ved,
at jeg stoler på dig. Du finder altid en løsning på alting.
Glem ikke det. Jeg elsker dig.
Fly 410 til Paris boarder nu.
Jeg var altid gået efter det, jeg ønskede mig,
og i det øjeblik kunne jeg ikke forhindre Julia i at gøre det samme.
Venner. Stop lige.
Flot arbejde, man kan I ikke synge noget lidt mindre trist?
- Måske "All Out of Love" af Air Supply. - Eller "Separate Ways" af Journey.
Overvej nogle andre.
- Señor Vera. De er her stadig. - Máximo, sæt dig ned.
En Vera forhandler jo ikke, men jeg vil gøre en undtagelse.
Vil du overveje at forlade Las Colinas for en lønforhøjelse på 30 procent?
Julia var rejst. Jeg havde intet at miste.
Jeg vil overveje det…
…hvis jeg også får 20 procent ejerskab af det nye resort.
Du er vanvittig.
Tre procent.
Fem procent.
Og jeg tager mine egne folk med.
Bare rolig, chef. Jeg bliver Deres nye driftsleder.
Nå ja. Du er velkommen til at søge stillingen.
Den dag forandrede alt sig, Hugo.
Et helt nyt kapitel begyndte.
Tak, fordi du delte din historie.
Jeg er ked af det med Julia, men måske skal vi…
Der er hun.
- Skrid! Skrid med dig! - Ja ja, rolig.
- Du kom. - Jeg ville ikke.
Før Hugo fortalte mig om frieriet.
Hvorfor har du aldrig fortalt mig det?
Fordi alt gik galt den dag.
Der var så meget, jeg gerne ville have sagt.
Og gjort.
Men dengang…
…var jeg så opslugt af vores lykkelige slutning, at…
At jeg lagde planer for os uden dig.
Som altid.
Julia.
Hør på mig.
Du havde dine egne drømme,
og de passede ikke ind i den plan, jeg så omhyggeligt havde lagt.
Det var mig, der var egoistisk.
Ikke dig.
Undskyld.
Jeg skubbede dig væk.
Det var rigtigt af dig at rejse.
Men du skal vide, at…
"Hele mit hjerte er dit.
Det tilhører dig, og hos dig vil det forblive,
hvis skæbnen skulle forvise resten af mig
fra din tæthed for evigt."
Jane Eyre.
Det overrasker mig, at du kan huske citatet.
Eller næsten huske det.
Det er ikke "tæthed", men "nærhed".
- Nå ja! Nærhed. Selvfølgelig. - Ja.
- Jeg øver stadig mit engelsk. - Ja.
Julia.
Vil du ikke nok høre på mig?
Vent lidt. Se.
Jeg har udarbejdet en ny plan. Meget detaljeret.
For dig. Og for mig.
For vores fremtid.
- Mener du det? - Ja.
Det mener jeg.
Her er den.
- Der står ingenting. - Lige præcis.
Ved du hvorfor?
- Hvorfor? - Der er ingen plan.
Jeg er fuldstændig åben, hvis du er.
Vi kan forfølge vores drømme sammen… eller hver for sig.
Eller slet ikke have drømme.
Vi kan også bare sidde sammen i parken og spise churros.
Som to gamle mennesker.
Det er sødt af dig.
Men…
Jeg havde forventet et stort show for at overbevise mig.
Nej.
Denne gang bliver der ikke noget show. Jeg fik en lærestreg.
Det eneste, du får, er et blankt stykke papir.
Så vi kan skrive vores historie. Sammen.
Åh nej. Det var til åbningen.
Stop musikken!
Det er ikke et show!
Nej… Heller ikke det. Det er ikke noget show.
Det var en overraskelse til åbningen.
Det er den her fest, jeg har glædet mig til.
Et simpelt måltid med gamle venner og familie.
At være her har altid bragt mig stor glæde og fred.
Jeg er stolt af, hvad vi har gjort for at vække Las Colinas til live igen.
Skål.
Skål!
Men nu er det tid til at føre hotellet ind i fremtiden.
En fremtid, der forhåbentlig giver os nye minder og børnebørn.
- Det var en hentydning, Paloma. - Rolig, far.
Og du kan kalde mig doña Paloma.
Doña Paloma!
Det har en fin klang. Jeg elsker stærke kvinder.
Du, Máximo?
Du har et godt publikum. Fortæl en historie.
Nej nej.
Om dengang tennisspilleren fik hevet parykken af.
Eller da du skjulte et lig.
Eller da du næsten friede til mig, og mine venner ikke fortalte mig det.
Vi måtte love at tie stille. Hverken Memito eller Lupita ved det.
Ay, papá.
Ved du hvad, Memo? Jeg vil hellere høre en andens historie.
For en gangs skyld.
Tekster af: Lisa Kristensen Villeneuve