Egy hónap telt el a Miss Universe-szépségverseny óta,
és Juliával szépen belerázódtunk a közös életünkbe.
Életemben először úgy éreztem, egyensúlyba kerültem.
Talán furcsán hathat, de olyan volt, mintha táncoltam volna.
A szálloda kezdett visszakapaszkodni az első helyre,
Julia üzlete pedig szárnyalt,
miután az estélyi ruhája megnyerte a koronát Miss Kolumbiának.
Úgy éreztem, ez most már a közös jövőnk.
És nem is kellett több.
Hogyan szerezhetném vissza?
Erre én válaszoljak?
Elég nagy nyomás alá helyezel egy 14 évest.
Tizennégy? Komolyan?
Hadd lássam az útleveled!
Nézd, tío! Biztos nincs akkora baj Juliával, mint állítod.
Hidd el, Hugo! Julia rám sem akar nézni.
Mintha örökre ki akarna zárni az életéből.
Nagy örömmel jelentem be,
hogy a vadiúj Las Colinas mostantól…
Ez gáz volt. Mit csináltál?
Inkább mit nem csináltam…
De ahhoz, hogy az egész képet átlásd,
el kell mesélnem egy újabb történetet.
A falfestmény felfedése csak később lesz,
úgyhogy van időnk.
Ismerd be! Hiányoztak a sztorijaim.
Igen.
Átlagos napnak néztem elébe.
OPERATÍV VEZETŐ
Elindultam a munkába, végre bele mertem ülni a székembe.
Erről a székes témáról lemaradtál.
Csakhogy éppen foglalt volt.
Ó, Vera úr! Megbeszélésünk lett volna…
Ön nem Vera úr.
Mármint nem az a Vera úr.
Rosszul fogalmaztam.
A bátyja nem fontosabb önnél. Igazából ön az eredeti kiadás.
Vera clásico.
Rég találkoztunk, Máximo.
Ha elfelejtetted volna, Ricardo Vera
Alejandro Vera öccse és a szálloda társtulajdonosa volt.
Mr. Vera! Isten hozta a Las Colinasban!
Tetszik az új berendezés.
Ezért is jöttem.
Lenne számodra egy ajánlatom.
Nemzetközi vizekre evezek a vállalkozásommal.
És te lennél a legalkalmasabb operatív vezető
- a legújabb fő szállodám számára. - Komolyan?
Erről a másik Vera úr is tud?
Most már igen.
Le akarod nyúlni a legjobb emberemet, Ricardo?
Mégis mi ez a „fő szálloda” téma?
Elvileg mindenben üzlettársak vagyunk!
Los hermanos Veráék nagy svunggal egymásnak estek,
ám a hajuk meg sem rezzent,
és az egész jelenet olyan volt, mint egy szappanopera.
Hihetetlen, hogy kizárod a saját bátyád az üzletből!
A közös üzletünkből!
Mindketten tudjuk, hogy egyedül én dolgozok értünk, Juan Alejandro!
Ráadásul megpróbálod ellopni az én Máximómat?
Jobb, mint amikor…
a nejemmel tetted ezt!
Valakinek meg kellett mutatnia Alicia Guadalupének,
mi az igaz szerelem!
Pont a nagymamánk temetésének napján?
Elég, uraim! Könyörgök!
Valaki segítsen!
Megszállta őket az ördög!
Dulce mint apáca?
Ne már, tío! Mindketten tudjuk, hogy ilyen nem történt.
Térj rá a valós változatra!
Jól van, jól van!
De az apáca és az ingtépés nélkül is éppolyan drámai volt.
Elárultál, Ricardo.
Remélem, Máximo tudja, mi a legjobb neki!
Az, hogy a Las Colinasban marad.
Máximo is képes saját döntést hozni. Verdad?
Mit mondasz, Don Máximo?
Csak egyszer ajánlom fel.
Veráék nem alkudoznak.
Mivel Héctor első regényét
a vendégek vitték, mint a cukorkát,
és Diane remekelt egyet a Miss Universe-en, volt mit ünnepelniük.
A következő fejezetedre, mi reina!
Elsőként újra én vezetem majd a nappali Emmy-díjátadót.
Érzem, ez Susan Lucci éve lesz!
Inkább téged fognak nézni.
Na, mi a terv Héctor szabadnapjára?
Mindhármunknak?
Arra gondoltam, elmegyünk banánhajózni,
aztán bingózunk egyet a medence mellett,
majd pizsiben megnézzük a Malackodókat.
Chad, jól érzed magad?
Kissé túlpörögtél.
Tessék? Dehogy!
Remekül vagyok! Soha jobban!
Mivel szakítottunk Gloriával, és örökre szingli maradok,
bizony, leszakítom a papot!
Örülök, hogy visszarázódtál.
Nem kérdeznél utána annak a banánhajónak?
Ó, jó ötlet.
- Van egy kis Chadünk. - Tudom!
Már alig tudunk kettesben lenni.
Ha hármasban sétálunk a parton a naplementében, az furcsa.
Próbáltam elengedni a kezét, nem vette a lapot.
Aggódok érte, szerelmem.
Tudod, itt áll előttem ez az izgalmas kaland…
De hogy induljak el, ha a fiam fulladozik?
Valahogyan biztosan ki lehet békíteni Chadet és Gloriát.
Biztosan, de hogyan?
Gloria nem akarja látni Chadet,
pedig ő nagyon-nagyon-nagyon sok szomorú üzenetet hagyott neki.
Ott voltam 12-nél. Az egyikben csak nyüszített.
- Ó, szokott olyat. - Ay…
Hát, ha ők nem akarnak találkozni…
akkor titokban kell őket összehoznunk.
Mint abban a híres filmben… Apád-anyád idejöjjön!
Vagy az amerikai filmben a parókás ikrekkel.
Még sosem hallottam róla.
Miután büszkén konstatáltam, hogy mennyi mindent elértem,
fontos döntés várt rám.
Memo, van egy perced?
Ó, Máximo! Szevasz!
Sajnálom. Tudom, inkább galambok ezek a hattyúk.
Csak a baba nem hagyott minket aludni Lorenával.
De tudod, mit?
Jobban is megy. Hiszen az alvás a gyengéknek való.
Most épp a levegőt hajtogatod.
De nem baj. Csak tanácsot kérnék egy nagy döntésben.
Megkérem Julia kezét.
Uramisten! Uramisten! Komolyan mondod?
Még semmit sem vettem ennyire komolyan.
És a te segítséged kell hozzá.
Számíthatsz rám!
Hékás, hékás! Álljunk csak meg!
Nem szóltál Memónak Ricardo Vera ajánlatáról?
Azt hittem, ehhez kellett a segítsége.
Tudod, hogy szeretem a fordulatokat, Hugo.
De ez az állásajánlat csak azt erősítette meg bennem, hogy jó helyen vagyok.
Visszautasítottam Ricardót.
Ideje volt felhagyni a következő álmok hajhászásával,
és elköteleznem magam Julia mellett Acapulcóban.
Amíg én kezdtem lenyugodni,
a családom épp arra készült, hogy búcsút vegyenek Sarától.
Nora?
Mi ez a kínzóeszköz?
Egy NordicTrack, hát nem látod?
A főnököm vett egy újat,
és mivel a kertészének csak egy lába van,
nekem adta!
Én azt hittem, meg akarod hagyni Sara szobáját,
hogy az ágyában fekve sírhass a párnájába, amikor hiányolod.
Határozottan ezt terveztem.
De Sara javasolta, hogy kezdjünk valamit a szobájával.
Így hát edzőtermet csinálok belőle!
Igen, tök jó.
Mindig is kiborított, amikor a szülők megőrizték a gyerekszobát.
Ki akar egy időkapszulát a legkínosabb éveiről?
Egyébként is, Esteban,
majd alszok a kanapén, ha hazajövök.
És nem akarok morbid lenni…
de Doña Rosita sem fog örökké élni.
Azért megpróbálta.
Doña Rosita 106 évig élt.
Szerelmem! Az orvos szerint többet kellene mozognod.
Édesanyád főztje miatt
ideje kipróbálnod valamit!
A sertéspörc tele van fehérjével.
Azzal kanalazom a babpürémet.
Ebben a mondatban minden egészségtelen volt, szívem.
Na! Az orvos kérte. Próbáld ki!
Én ugyan nem! Dobd ki!
Pedig jó móka! Gyerünk!
Ne, ne! Nora! Nora, por favor! Ne erőltesd rám, jó?
Mi rosszat mondtam?
Másnap a dolgozókkal
a nagy eljegyzésre készültünk, Diane pedig egy másik páron akart segíteni.
Mivel Gloria és Chad titokban tartották a kapcsolatukat,
Gloria nem tudta, ki ő.
Izgalmas, hogy tengerparti ceremóniát szeretne, Mildred!
Ó, kedvesem, itt én vagyok izgatott. Higgye el!
Már épp ideje, hogy a férjemmel megújítsuk a fogadalmunkat.
Mióta házasok?
Tizenkét éve. A parton találkoztunk.
A férjem egy fémdetektorral keresgélt, és beleakadt a lábujjgyűrűm.
Kincset keresett, és meg is találta!
Hát ez nagyon aranyos.
Hogy hívják?
Diane mindenre gondolt. Csupán egy apróságra nem…
Chad.
Eközben Héctor „kincskeresésre” küldte Chadet,
a megfelelő helyre kalauzolva őt, még az ha kissé…
Ez nagyon könnyű volt. Mintha egy gyereknek szánták volna.
Én felnőtt férfi vagyok!
Ó, nyalóka!
„Ne félj, már majdnem célba értél!
Ha meglátod a göndör hajat, megvan az ’X’.”
„Göndör”? Ilyen páratartalomban?
Lehetnél pontosabb, Héctor!
Várjunk! Gloria az „X”?
Tehát háromfajta ceviche is van?
Igen, pontosan. És…
Chad? Mit keresel itt?
- Eljátszottad az Apád-anyád idejöjjönt? - Az egész az én ötletem volt.
Ó, kérlek, ne haragudj rá!
Én vagyok az anyja. Diane.
Mi van ezzel a családdal?
Nem ismernek több nevet?
Paul, Dave, Ramon, Andrew…
Szörnyen hazudnak!
És csalnak! Csodálkozok, hogy nem az új csajoddal lófrálsz!
Miről beszélsz?
A Miss Universe-es szépségről. Láttam, hogy ölelkeztek.
Ó! Héctor össze akart hozni Turks és Caicosszal,
de végig csak rólad beszéltem.
Tehát két nő is volt?
Titeket egymásnak teremtett a sors.
Gloria, tudom, haragszol.
De eljöttél a szállodába,
és ez azt jelenti, hogy érzel valamit a fiam iránt.
Nem akartam,
de meghallottam, ahogy JuanGa „Queridáját” énekli a hangpostámon,
azzal a csapnivaló spanyoljával…
Nem tudom. Arra gondoltam, legalább meghallgatom. Ennyi…
Teljesítettem
a rendkívül részletes tervemet az eljegyzéshez.
Közeledett a nagy pillanat.
Itt a drága pezsgő. Jól felráztam, hogy pukkanjon.
Mi van? Nem… Azt nem úgy kell…
Nem fontos. Remek. Köszi.
Hé, beálltál a képbe!
Máximo! Hozom a mariachikat!
Szuper vagy, Memo!
- Julia most jön! - Mindenki a helyére!
Még mindig nem vagy hozzá méltó, de azért sok szerencsét!
Kösz.
Jön! Nyomás, nyomás!
Szió!
Lupe mondta, hogy kerestél.
Ó, igen. Nem nagy dolog, csak mondanék valamit.
Oké. Ha nem nagy dolog, mondhatom előbb az én híremet?
Persze.
Emlékszel arra a reggeli telefonra? A Dior-ház keresett.
Nem is egy ember telefonált?
Mi amor, ők a legnagyobb divatmárka Európában.
Mit beszélek? Az egész világon!
Uramisten! Ez csodálatos!
És felajánlottak egy gyakornoki pozíciót. Párizsban!
- Micsoda? - Tudom! Felgyorsultak az események.
Kivesznek nekem egy lakást, ahonnan látni az Eiffel-torony lábát!
De elvárják, hogy jövő héten kezdjek.
Te mit gondolsz?
Mit gondolok arról, hogy Párizsba költöznél?
A mi életünk itt van, Julia.
Tudom, mi amor, de ez egy életre szóló lehetőség.
Figyelj, először majd te látogatsz meg!
Vagy kereshetsz állást egy elegáns párizsi hotelben!
- Ólálá! - Semmi „ólálá”!
Volt egy tervünk.
Mégpedig itt, Acapulcóban.
Van, hogy változnak a tervek.
Nem te mondod mindig, hogy „álmodj nagyobbat”?
De minden itt van, amiért megdolgoztam!
Elrángatnál valami idegen városba, hogy a nulláról kezdjem az egészet?
- Szerintem mondd, hogy nem mész! - Ez hatalmas lehetőség nekem!
Nem hiszem el, hogy még fontolóra sem veszed!
Én meg azt, hogy ilyen önző vagy!
Qué?
Én is kaptam állásajánlatot, de visszautasítottam!
Mert itt van a kettőnknek szánt álmom, Julia!
A tervem!
Te meg hirtelen eldobnád az egészet!
Semmit sem dobok el.
Meg tudjuk oldani!
Te talán igen.
De én nem.
Máximo, nem hiszem el, hogy így beszélsz velem.
Én nem ilyen embernek ismertelek meg.
Nem akarok ilyen emberrel együtt lenni.
Nem. Hanem valami François-val.
Aki épp csigát zabál Champs-Élysées-vel!
A Champs-Élysées egy út!
Tudod, mit?
Köszönöm, hogy megkönnyíted a döntésemet.
Alig várom, hogy Párizsba érjek!
Memo, mi történt?
Azóta is ez a jelenet jár a fejemben.
Ott volt előttem minden vágyam.
Már elképzeltem a közös jövőnket.
Az álomesküvőt, a tengerparti házat Las Brisasban, három gyereket…
Eleanorát, Marthát és Diegót.
Annyira tökéletes terv volt…
Jézusom!
Már értem!
Mit értesz?
Csak most az egyszer ne ködösíts!
Nincs sok időm. Hétfőn már a suliban kell mennem.
Később megmagyarázom.
Keresd meg Juliát, és szólj neki, hogy jöjjön a helyünkre!
Nem a kukákhoz. A másik helyre.
Ezt te is megmondhatod neki.
Ügyes leszel, Hugo, hiszek benned!
Fagyis Frida! Köszönjük, hogy segítesz a megnyitón.
Édesapád éveken át boldogságot hozott erre a helyre.
Na, milyet is kérjek…
Csokidarabosat cukorszórással!
Máris adom!
Eso.
Julia! Ráérsz egy kicsit?
RÉGIMÓDI FAGYLALT
Úgy látom, igen.
Odamennél a tíómhoz, a szokásos helyetekre?
A kukáknál?
A másikra gondolt.
Komolyan? Most?
Miért pont ott akar találkozni?
Igazából nem tudom.
Épp arról mesélt, amikor összevesztetek ott.
- Még ’86-ban. - Ó, igen. Azon a napon…
Igen. Azóta sem értem, hogyan lehetett annyira makacs.
Hát, szerintem csak meglepődött, mivel épp el akart jegyezni.
Várj! Micsoda?
Ó, te nem tudtad?
El akart jegyezni?
Oké. Figyu!
- Tudom, tío nem tökéletes, Julia. - Az enyhe kifejezés…
De nagyon sokat mesélt rólad.
És láttam, Julia.
Az irántad érzett szerelme az igazi.
Csak gondold át, jó? Ott vár téged.
Itt a fagyid!
Ó, elfelejtettem a szórást.
Sí.
Chispitas.
Tío, miért nem beszéltél Juliának az eljegyzésről?
Elmondtad neki?
Nem akartam, hogy tudja.
Főleg azután, ahogy aznap kezeltem az egész ügyet.
Szerinted eljön?
Fagyis Frida épp kiszolgálta,
ami legalább egy-két óra.
Addig elterelem a figyelmünket a ’86-os sztori végével.
Az majd lenyugtat.
Most szórakozol? Én is teljesen kivagyok!
Teleportálj ’86-ba!
Ne haragudj, Gloria!
Szörnyen tudok hazudni. Ez volt a baj a Miss Universe-zel is.
Senkinek sem akartam elmondani. Higgy nekem!
Nos, az lehet, de mégis elmondtad. És ezzel nekem tettél keresztbe.
Már nem tudom, hogy megbízhatok-e benned.
Megértem. Én sem bíznék magamban.
Őszintén szólva… az az igazság, hogy lövésem sincs, mit csinálok.
- Nahát… - Komolyan.
Amikor rád gondolok, a kapcsolatunkra, totál… totál…
el vagyok veszve.
Apa nélkül nőttem fel,
úgyhogy nem tudtam, milyen… milyen az igazi kötődés.
Mármint anya nagyon ügyes volt,
de ha a szerelemről van szó, én…
én úgy érzem magam, mint egy elveszett kisgyerek.
Fel akarok nőni a kedvedért.
De ne teljesen!
Az zavar a legjobban, hogy a nagy titkolózás közepette
még rendes első randink sem volt.
Mi lenne, ha újrakezdenénk? Itt és most.
Kár lenne elpocsékolni ezt a vacsorát.
Olyan gyorsan felnőnek!
Most már csodás példaképe van.
Te, királyom.
Hahó!
Még megvettünk egy-két dolgot, és nézd, mit találtunk!
Ezt kapd ki!
Vettem
egy zuhanyzós kosarat.
A koliba! Az egyetemre!
Magunknak is vettem párat.
Így nem téveszted össze a samponokat.
Köszi.
- Befejezem a pakolást. - Köszi.
Mi a baj?
Tudom, hogy ki akarod hajítani a NordicTracket,
de én csak azt akarom, hogy egészséges legyél!
Tudom. Igazából nehéz volt így látnom Sara szobáját.
Még nem állok készen a búcsúzkodásra.
Ó, szerelmem…
Én sem állok rá készen.
De az otthoni tornaszobával egy kicsit eltereltem a figyelmemet róla.
Megértem.
Nagyon sokat jelent, hogy úgy aggódsz a gyerekeimért,
mintha a sajátjaid lennének.
Tudod…
a dolog jó oldala az,
hogy több időnk jut egymásra.
Eso sí.
Elhallgatnátok végre?
Épp az ALF-ot nézném!
A veszekedésünk után
Julia egyből összecsomagolt.
Elment, mielőtt hazaértem.
Úgy döntött, inkább Lorenánál várja meg a párizsi gép indulását.
Véget ért a tánc.
És keserű módon mástól is búcsút kellett vennem.
Miért szomorkodsz, Máximo?
Mert lenyúltam a Menudo-kazikat az útra?
Nem vagyok szomorú…
Várj csak!
Eddig utáltad a Menudót!
Hát…
arra emlékeztet, mennyire idegesítő vagy.
Büszke vagyok rád, Sarape.
New York a lábaid előtt fog heverni.
Bátrabb vagy nálam.
Miért? A repülés miatt?
Nem lesz baj. Állítólag még mogyorót is osztogatnak.
Nem. Amiért elengeded Sarát külföldre.
Estebant túl szigorúan fogtam otthon.
Örülök, hogy te nem követted el ezt a hibát.
- Köszönöm. - Viszont most, hogy mondod,
a repülőgép igazából istenkáromlás.
Ezért zuhannak le.
Csakis Isten szabályai szerint mehetünk a Mennybe.
- Ez az utolsó. - Ay!
Készen állsz az NYU-ra?
Az Egyesült Államokban.
Akkor eljött a búcsú…
Esteban!
- Nem búcsú. - Igaz.
A búcsúzás véglegességet feltételez, ami az esetünkben logikátlan következtetés.
A vég mindig valaminek a kezdete.
Némely kultúrában ugyanazt a szót használják a köszöntésre és a búcsúzásra.
És mivel a túlvilágról sem tudunk semmit…
Nélküled most nem lennék itt.
Köszönöm, Estebanátor.
Ideadnád azt?
Toma, toma, toma.
Te jól vagy?
Anyának nem akartam szólni Juliáról az út előtt.
Ó, persze. Csak szomorú vagyok, hogy elmentek.
Nem gond, ha nem akarod elmondani.
De bármi is az, te mindig mindent megoldasz!
Ezt ne feledd! Szeretlek!
A 410-es párizsi járat kapuja megnyílt.
Bár én mindig minden célom után hajtottam,
ott, abban a pillanatban
nem bírtam megállítani Juliát, hogy elérje a sajátjait.
Srácok! Srácok!
Remek a műsor, de nem lehetne valami vidámabbat?
Ó, legyen a „Szerelem vége” az Air Supply-tól!
Vagy a „Külön utakon” a Journey-től!
Ötleteljetek még!
Tudom már!
Vera úr! Még itt van?
Máximo, ülj le!
Azt mondtam, Veráék nem alkudoznak,
de most az egyszer kivételt teszek.
Egy 30%-os emelésért sem hagynád itt a Las Colinast?
Julia nélkül immár nem volt vesztenivalóm.
Megfontolom…
ha 20%-os részesedést kapok az új szállodájában.
Te megőrültél.
Három százalékot.
Öt százalékot.
És saját csapatot vihetek.
Ne féljen, főnök!
Ha ő elmegy, úgy én leszek az operatív vezetője!
Igen.
Nyugodtan megpályázhatod az állást.
Aznap változott meg minden, Hugo,
és vette kezdetét egy teljesen új fejezet.
Köszi, hogy elmesélted, tío.
Sajnálom Juliát, de talán most már…
Itt jön!
Kopj le! Kopj le!
- Tűnés, tűnés, tűnés, tűnés! - Jól van már!
Eljöttél.
Nem akartam…
aztán Hugo megemlítette az eljegyzést.
Miért nem mondtad soha?
Mert aznap mindent elrontottam, Julia.
Annyi mindent mondhattam volna!
És tehettem volna…
De akkoriban
annyira belebolondultam a saját boldogságomba…
hogy nélküled terveztem meg a közös jövőnket.
Mint mindig.
Julia!
Hallgass végig!
Neked ott voltak a saját álmaid,
bár nem egyeztek meg a kitalált tervemmel.
Aznap én voltam az önző.
Nem te.
Bocsánatot kérek!
Ellöktelek magamtól, Julia.
Jól tetted, hogy elmentél.
De tudnod kell…
„Egész szívem a tiéd.
És a tiéd is marad mindörökre; még akkor is,
ha a végzet örökre elszakítana minket
egymástól…”
Jane Eyre.
Meglep, hogy még idézel belőle.
Vagyis majdnem.
Nem „minket”, hanem „kettőnket”.
- Kettőnket. Claro. - Igen.
Még mindig döcögős az angolom.
Az.
Julia!
Figyelj rám, kérlek!
Várj csak! Nézd!
Elkezdtem dolgozni egy rendkívül részletes terven.
Neked. És nekem.
A jövőnkért.
- Ezt most komolyan mondod? - Igen.
Nagyon komolyan.
Itt van.
- Dehát ez üres! - Pontosan.
Tudod, miért?
Miért?
Mert nincs terv.
Nyitott vagyok,
ha te is.
Együtt is álmodozhatunk… és külön is!
De álmodoznunk sem muszáj.
Leülünk egy padra, eszünk egy churrót,
mint két öreg.
Ez mind nagyon aranyos.
De…
meglep, hogy nem szerveztél le valami attrakciót, hogy…
Nem.
Nincs semmi attrakció.
Megtanultam a leckét.
Csak egy üres lapot kapsz…
amire ráírhatjuk a közös sztorinkat.
Ó, nem! Ez a megnyitó miatt van! Nem, nem!
Állítsátok le a zenét!
Ez nem attrakció!
Ez sem az! Ez mind meglepetés volt a megnyitóra!
Ez az igazi parti, amit már nagyon vártam.
Egy egyszerű vacsora a családommal és a legrégebbi barátaimmal.
Ez a hely mindig is sok örömet és békét hozott nekem.
Büszke vagyok arra, amit az új Las Colinasért tettünk.
Így hát salud!
Salud!
De most itt az idő, hogy a jövő felé forduljunk.
Egy olyan jövő felé, ami remélhetőleg tele lesz új emlékekkel és unokákkal.
Ez célzás volt, Paloma.
Nyugi, apa!
És mostantól Doña Palomának szólíts!
Doña Paloma!
Nagyon szépen cseng. Imádom az erős nőket.
Máximo!
Itt van a hallgatóságod. Mesélj nekünk valamit!
Nem, nem, nem.
Azt, amikor lerepült a paróka arról a teniszezőről.
Vagy azt, amikor elrejtettél egy hullát.
Vagy azt, amikor majdnem eljegyeztél,
és a drága barátaim egy szót sem szóltak róla!
Megesketett minket, hogy nem áruljuk el.
Még Memitónak és Lupitának sem mondtam el.
Ay, Papá!
Tudod, Memo…
Most inkább mást hallgatnék meg.
A változatosság kedvéért.
A feliratot fordította: Alimuradov Dóra