Prabėgo mėnuo nuo grožio konkurso „Mis Visata“,
na, o mudu su Chulija įvažiavom į bendro gyvenimo vėžes.
Pirmą kartą gyvenime jaučiau tikrą pilnatvę.
Jums gali pasirodyti keista, bet gyvenimas buvo tarsi šokis.
Viešbutis vėl pakilo į pirmą vietą,
o Chulijos verslas klestėte klestėjo po to,
kai jos vakarinė suknelė užtikrino karūną Mis Kolumbijai.
Gyvenimas, kokį susikūrėm, rodės, niekada nesibaigs.
Ko dar galėjau norėti?
Kaip man susigrąžint šį jausmą?
Nori, kad aš atsakyčiau?
Tai per sudėtingas klausimas keturiolikos metų paaugliui.
Keturiolikos? Tikrai?
Turėsi parodyti savo pasą.
Dėde, esu tikras, viskas su su Chulija nėr taip blogai, kaip tau atrodo.
Patikėk, Hjugai. Chulija nenori turėt su manim nieko bendro.
Toks jausmas, kad ji nori amžiams išbraukti mane iš savo gyvenimo.
Su pasididžiavimu pranešu,
kad naujutėlaitis Las Kolinasas – atidarytas…
Buvo nekas. Ką tu padarei?
Reikėtų verčiau klausti, ko aš nepadariau.
Bet kad iš tikrųjų viską suprastum,
turi išklausyti dar vieną mano pasakojimą.
Na, iki freskos atidengimo dar turim šiek tiek laiko,
tad mielai paklausysiu.
Pripažink, tu pasiilgai mano pasakojimų.
Taip.
Diena prasidėjo įprastai.
PASLAUGŲ DIREKTORIUS
Ėjau į darbą pagaliau didžiuodamasis, kad atsisėsiu į savo kėdę.
Tu negirdėjai istorijos apie mano kėdę.
Bet ji jau buvo užimta.
Senjore Vera. Mes buvom susitarę susitikti ar…
Jūs – ne senjoras Vera.
Noriu pasakyt, kad jūs – ne tas senjoras Vera.
Negerai nuskambėjo.
Jis nėra už jus svarbesnis. Jūs esat tikrasis Vera.
Seniai nesimatėm, Maksimai.
Jei kartais pamiršai, Rikardas Vera
buvo jaunesnysis Alechandro Veros brolis ir viešbučio bendrasavininkis.
Pone Vera. Sveiki atvykę į Las Kolinasą.
Man labai patinka visi pokyčiai, kurių ėmeisi.
Todėl ir esu čia.
Turiu tau pasiūlymą.
Ketinu plėsti savo viešbučių verslą tarptautiniu mastu.
Neįsivaizduoju geresnio Paslaugų direktoriaus,
kuris galėtų vadovauti mano naujajam pavyzdiniam kurortui.
Jūs rimtai?
Ar kitas ponas Vera žino apie tai?
Dabar – taip.
Tu iš tikrųjų nori pavilioti mano geriausią darbuotoją, Rikardai?
Ir koks dar „pavyzdinis kurortas“?
Mes juk partneriai!
Broliai Veros užsipuolė vienas kitą,
nė kiek nesuveldami vienas kito šukuosenos,
ir man tai priminė sceną iš muilo operos.
Negaliu patikėt, kad išstūmei iš verslo savo brolį.
Iš mūsų verslo!
Mes abu puikiai žinom, kad aš viską velku ant savo pečių, Chuanai Alechandrai!
Negana to, tu nori pavogti mano Maksimą!
Tai geriau nei vogti
mano žmoną!
Kas nors turėjo parodyt Alicijai Gvadalupei,
kas yra meilė!
Per mūsų močiutės laidotuves?
Nereikia, ponai! Labai prašau!
Gelbėk!
Juos apsėdo velnias!
Dulsė – vienuolė?
Liaukis, dėde! Mes abu žinom, kad to nebuvo.
Pasakok, kas buvo iš tikrųjų.
Gerai jau, gerai.
Bet atmetus vienuolę ir marškinius, viskas buvo vis viena labai dramatiškai.
Tu išdavei mane, Rikardai.
Tikiuosi, Maksimas žino, kas jam yra geriausia.
O tai – likti Las Kolinase.
Maksimas pats gali priimti sprendimą. Verdad?
Tai ką pasakysi, done Maksimai?
Antrą kartą nesiūlysiu.
Veros niekada nesidera.
Kadangi pirmasis Hektoro romanas
buvo šluote šluojamas nuo viešbučio lentynų,
o Dajana per grožio konkursą „Mis Visata“ atsidūrė dėmesio centre, buvo ką švęsti.
Už tavo kitą etapą, mi reina!
Visų pirma, už mano didįjį sugrįžimą į „Daytime Emmys“ vedėjos kėdę.
Ir manau, kad šiemet Siuzana Luči tikrai laimės!
Manau, visi žiūrės tik į tave.
Kokie planai Hektoro laisvadieniui?
Praleisim ją trise?
Galėtume paplaukioti pripučiama valtimi,
tada pažaisti loteriją prie baseino,
o vėliau apsivilkti pižamas ir pažiūrėti „Kiaulysčių namus“.
Čadai, tau viskas gerai?
Tu kažkoks per daug aktyvus.
Ką? Ne.
Jaučiuosi puikiai! Kaip niekada.
Nuo tada, kai išsiskyrėm su Glorija ir amžiams likau vienišas,
kiekvieną dieną gyvenu šia akimirka!
Na, džiaugiuosi, kad atsigavai.
Eik ir paklausk, kada atsilaisvins pripučiama valtis, gerai?
Gera mintis.
- Turime problemą „Čadas“. - Žinau!
Mes neberandame laiko pabūti dviese.
Trijų suaugusių žmonių pasivaikščiojimas susikibus rankomis – keistas vaizdelis.
Bandžiau atstumti jo ranką, bet jis nesuprato užuominos.
Man neramu dėl jo, meile mano.
Suprask, manęs laukia tiek daug pokyčių…
O šitaip skauda širdį dėl sūnaus.
Turi būti koks nors būdas sutaikyti Čadą ir Gloriją.
Ir koks gi?
Glorija atsisako susitikti su Čadu,
nors jis nusiuntė jai daug liūdnų balso žinučių.
Aš girdėjau dvylika jų. Vienoje jis paprasčiausiai sriūbavo.
Na, toks jau jis.
Na, jei jiems nepavyksta susitikti…
reikia slapta juos suvesti.
Man tai primena garsųjį filmą
„Spąstai tėvams“.
Arba amerikietišką filmą apie dvynes su siaubingais perukais.
Neturiu supratimo, apie ką tu.
Pasiekiau viską, ką galėjau pasiekti Las Kolinase,
todėl atėjo laikas priimti svarbų sprendimą.
Memai, galime šnektelėti?
Maksimai. Sveikas!
Nepyk. Žinau, kad tos gulbės labiau panašios į balandžius.
Tiesiog vaikas nedavė mums su Lorena visą naktį miegoti.
Bet žinai, ką?
Aš tai ištversiu, nes miegas yra tik silpniems žmonėms.
Gerai, dabar tu lankstai orą.
Bet nieko tokio. Man reikia tavo pagalbos priimant svarbų sprendimą.
Noriu pasipiršti Chulijai.
Dieve!
Dieve! Tu rimtai?
Taip rimtai, kaip niekada gyvenime.
Ir man reikia tavo pagalbos.
Sutarta!
Palauk.
Nepasakei Memui apie Rikardo Veros pasiūlymą?
Maniau, kad tau reikėjo pagalbos dėl šito svarbaus sprendimo.
Juk žinai, kaip man patinka geri istorijos vingiai, Hjugai.
Bet tas darbo pasiūlymas tik patvirtino, kad buvau ten, kur norėjau būti.
Aš atmečiau Rikardo pasiūlymą.
Atėjo laikas nustoti vaikytis „kitos didelės svajonės“
ir susikurti gyvenimą Akapulke su Chulija.
Kol aš tam ruošiausi,
mano šeima ruošėsi atsisveikinti su Sara.
Koks čia kosminis aparatas?
Treniruoklis, meile mano!
Mano šeimininkė nusipirko naujesnį modelį,
o kadangi jos sodininkas turi tik vieną koją,
ji pasakė, kad aš galiu jį pasiimti!
Bet maniau, kad nieko nenori keisti Saros kambaryje,
kad galėtum prigulti jos lovoje
ir paverkti į pagalvę, kai jos pasiilgsi.
Taip ir ruošiausi padaryti.
Bet Sara pati pasiūlė, kad galėtume jį panaudoti kitu tikslu.
Todėl nusprendžiau paversti jį mūsų treniruočių sale!
Taip, viskas gerai.
Man atrodo nenormalu, kai tėvai saugo savo vaikų kambarius.
Kas norėtų savo sunkiausių metų laiko kapsulės?
Be to, Estebanai,
kai grįšiu namo, galėsiu miegot ant sofos.
Nenoriu būt nemandagi,
bet donja Rosita amžinai negyvens.
Bet ji stengėsi.
Donja Rosita mirė 106-erių.
Meile mano. Gydytojas sakė, kad tau reikia daugiau sportuoti.
Beje, kalbant apie tai, kuo tave kasdien maitina mama,
tau irgi reikėtų susimąstyti.
Kiaulienos odelės – puikus baltymų šaltinis.
Be to, jomis patogu kabinti trintas pupeles.
Viskas tame sakinyje buvo nesveika, meile mano.
Nagi! Paklausyk gydytojo patarimo. Bent pabandyk.
Aš nelipsiu ant to daikto. Verčiau išmesk jį!
Tau patiks! Nagi!
Ne, Nora. Nora, por favor. Neversk manęs, gerai?
Ką blogo pasakiau?
Kitą dieną, kai mes su darbuotojais
ruošėmės didžiosioms piršlyboms, Dajana bandė padėti kitai porai.
Bet kadangi Glorija ir Čadas savo santykius nuo visų slėpė,
Glorija neturėjo supratimo, kas ji tokia.
Labai džiaugiuosi, kad planuojate vakarėlį paplūdimyje, Mildred.
Brangute, tai aš džiaugiuosi. Patikėk manim.
Mudviem su vyru jau seniai laikas atnaujinti savo įžadus.
Kiek laiko judu vedę?
Dvylika metų. Susipažinom paplūdimyje.
Mano vyras vaikščiojo su metalo ieškikliu, ir jame įstrigo mano kojos piršto žiedas.
Jis ieškojo lobio ir rado jį!
Dieve, kaip žavinga.
Kuo jis vardu?
Dajana buvo viską apgalvojusi. Išskyrus…
Čadas.
Tuo tarpu Hektoras įtraukė Čadą į „lobio paieškas“,
nukreipdamas jį į tą pačią vietą, nors tai buvo truputį…
Labai lengva. Sugalvota kaip mažam vaikui.
Esu suaugęs vyras.
Čiulpinukas!
„Nesijaudink, čia tau paskutinis jaukas.
Surasi EKS, kai pamatysi jos garbanotus plaukus.“
Garbanotus plaukus? Tokioje drėgmėje?
Negalėjai truputį konkrečiau, Hektorai?
Pala. Glorija yra EKS?
Trijų rūšių sevičė?
Taip, tiesa. Ir…
Čadai? Ką čia darai?
Mama, jūs su Hektoru paspendėt mums spąstus?
Tai buvo mano mintis.
Prašau, nepyk ant jo.
Esu jo mama. Dajana.
Kas negerai su jūsų šeima?
Negalit sugalvoti jokių kitų vardų?
Pavyzdžiui, Polas, Deivas, Ramonas, Endrius…
Esat patys blogiausi melagiai!
Ir apgavikai! Keista, kad neleidi laiko su savo naująja drauge.
Apie ką tu?
Apie gražuolę iš konkurso „Mis Visata“. Mačiau, kaip jūs glebėsčiavotės.
Ten nieko nebuvo! Hektoras norėjo mane supiršti su Terksu ir Kaikosu,
bet aš visą laiką prakalbėjau apie tave.
Tai jų buvo dvi?
Judu tobulai tinkat vienas kitam.
Glorija, žinau, kad pyksti.
Bet faktas, kad buvai užsukusi į viešbutį,
turėtų reikšti, kad tebepuoselėji jausmus mano sūnui.
Neplanavau ten eiti,
bet kai išgirdau atsakiklyje jo dainuojamą dainą „Querida“
blogiausia ispaniška kalba, kokią tik esu girdėjusi…
Nežinau. Tiesiog pamaniau, kad turėčiau jį išklausyti. Todėl…
Savo piršlybų planą
buvau apgalvojęs iki smulkmenų.
Artinosi lemiama akimirka.
Atnešiau šampano. Stipriai pakračiau, kad gerai iššautų.
Ką? Ne… Ne taip reikia…
Tiek to. Labai gerai. Ačiū.
Neužstok man vaizdo!
Maksimai! Atsivedžiau mariačius!
Šaunuolis, Memai!
- Chulija jau ateina! - Į vietas.
Manau, kad tu jos nevertas, bet linkiu sėkmės.
Ačiū.
Ji ateina! Bėkit!
Sveikutis.
Lupė sakė, kad ieškojai manęs?
Taip. Nieko svarbaus. Tik norėjau kai ką pasakyti.
Gerai. Jei tai nieko svarbaus, galiu pirma pasakyti savo naujieną?
Žinoma.
Sakiau, kad šįryt sulaukiau skambučio? Man skambino iš Dioro mados namų.
Nesu girdėjęs apie jokį Dijorą.
Mi amor, tai yra žinomiausi mados namai Europoje.
Ką ten Europoje. Visame pasaulyje!
Dieve. Fantastika!
Man siūlo stažuotojos vietą. Paryžiuje!
- Ką? - Žinau! Viskas taip netikėta.
Jie pažadėjo man išnuomoti butą su vaizdu į Eifelio bokštą.
Bet nori, kad pradėčiau kitą savaitę!
Ką pasakysi?
Ką pasakysiu apie tavo išvykimą į Paryžių?
Mūsų gyvenimas yra čia, Chulija.
Žinau, mi amor, bet antro tokio šanso aš neturėsiu.
Iš pradžių atvažiuosi manęs aplankyti.
O gal tau pavyks susirasti darbą prašmatniame Paryžiaus viešbutyje?
- Ū la la. - Joks čia „ū la la“!
Mes turėjome planą.
Čia, Akapulke.
Na, kartais planai keičiasi.
Ar ne pats nuolat kartoji, kad reikia siekti savo svajonės?
Bet viskas, ko taip sunkiai siekiau, yra čia!
Nori išsitemti mane į nepažįstamą miestą, kuriame vėl pradėčiau viską iš naujo?
Manau, kad turėtum atsisakyti.
Man tai didžiulė galimybė!
Negaliu patikėt, kad esi taip priešiškai nusiteikęs.
O aš negaliu patikėt, kad esi tokia savanaudė.
Žinai, aš irgi gavau darbo pasiūlymą, bet atsisakiau jo!
Aš turiu mūsų ateities viziją, Chulija!
Planą!
O tu viską nori sugriauti!
Aš nieko negriaunu.
Mums viskas pavyks!
Tau – galbūt.
Bet ne man.
Maksimai, kodėl taip su manim kalbi?
Tu ne toks vyras, kokį aš tave įsivaizdavau.
Ir tikrai ne toks, su kuriuo norėčiau būti.
Ne. To vyro vardas yra Fransua.
Ir dabar jis ryja sraiges su Eliziejaus laukais!
Eliziejaus laukai yra alėja!
Žinai, ką?
Ačiū, kad padėjai man taip lengvai apsispręsti.
Laukiu nesulaukiu, kol išvyksiu į Paryžių.
Memai, kas atsitiko?
Vėl ir vėl prisimenu tą akimirką.
Turėjau viską, ko norėjau.
Įsivaizdavau mudviejų ateitį.
Svajonių vestuves, namą Brisase su langais į uolas, tris vaikus.
Eleanora, Marta ir Diego.
Planas buvo toks tobu…
Dieve.
Teisingai.
Kas?
Gali nors kartą nebūt toks paslaptingas?
Ilgai čia nebūsiu. Pirmadienį man į mokyklą.
Vėliau paaiškinsiu.
Bėk pas Chuliją ir pasakyk, kad susitinkam mūsų vietoje.
Ne prie konteinerių. Kitoje mūsų vietoje.
Galėtum ir pats jai pasakyti.
Tau pavyks, Hjugai. Tikiu tavimi.
Chuanita Eskūps. Ačiū, kad padėjot su atidarymu.
Jūsų tėvas daugybę metų dalijo džiaugsmą šiame viešbutyje.
Na, kokių norėčiau…
Šokoladinių su pabarstukais, prašau.
Minutėlę!
Chulija! Turi minutėlę?
SENOVINIAI LEDAI
Ir ne vieną. Taip.
Galėtum susitikt su mano dėde jūsų vietoje?
Prie konteinerių?
Kitoje jūsų vietoje.
Rimtai? Dabar?
Kodėl jis nori ten susitikti?
Jei atvirai, nežinau.
Jis man pasakojo apie tai, kaip jūs ten tada susipykot.
- 1986 metais. - Taip. Tą dieną.
Taip niekada ir nesupratau, kodėl tavo dėdė buvo toks nepalenkiamas.
Na, manau, jis tiesiog šito nesitikėjo, nes ruošėsi tau pasipiršti.
Pala, ką?
Tu nežinojai?
Jis norėjo pasipiršti?
Gerai. Klausyk,
- žinau, kad dėdė nėra tobulas, Chulija. - Taip, na…
Bet jis šitiek man apie tave pasakojo.
Aš tai jaučiu, Chulija.
Jo meilė tau yra tikra.
Pagalvok apie tai, gerai? Jis lauks tavęs jūsų vietoje.
Jūsų ledai!
Pamiršau pabarstukus.
Dėde, kodėl niekada nesakei Chulijai apie piršlybas?
Tu jai pasakei?
Nenorėjau, kad ji žinotų.
Ypač po to, kai tą dieną šitaip susimoviau.
Manai, ji ateis?
Chuanita Eskūps dėjo jai ledus,
tad gali tekti palaukti kelias valandas.
Kad prasiblaškytume, pratęsiu 1986 m. istoriją.
Tai nuramins man nervus.
Juokauji? Aš ir pats nervinuosi!
Keliaujam iš čia.
Atleisk man, Glorija.
Esu baisus melagis, girdi?
Todėl ir prasidėjau su ta gražuole iš „Mis Visatos“.
Aš nieko nenorėjau sakyti. Patikėk manim.
Galbūt, bet pasakei. Ir labai mane įskaudinai.
Tiesiog nežinau, ar begaliu tavim pasitikėti.
Suprantu. Aš irgi savimi netikėčiau.
Jei atvirai, tiesa ta, kad nė velnio nesuprantu, ką aš darau.
Nustebinai.
Aš rimtai. Supranti, kalbant apie pasimatymus
ir tave…
Aš nežinau kaip elgtis.
Suprask, augau be tėčio
ir neturėjau supratimo, kas yra tikri santykiai.
Žinoma, mama labai stengėsi dėl manęs,
bet kai kalba eina apie meilę, aš…
aš tebesijaučiu kaip vaikas, nežinantis kaip elgtis.
Noriu suaugti dėl tavęs, Glorija.
Tik nepersistenk.
Liūdniausia tai, kad beslėpdami nuo visų savo santykius,
taip ir neturėjom pirmojo tikro pasimatymo.
Gal surengiam jį čia ir dabar?
Būtų gaila, jai šis visas skanus maistas nueitų perniek.
Jie taip greitai suauga.
Dabar jis turi puikų sektiną pavyzdį.
Tave, mano karaliau.
Sveikas.
Buvom išėjusios apsipirkti, ir tik pažiūrėk, ką radome!
Žiūrėk.
Nusipirkau
krepšelį vonios reikmenims.
Į koledžo bendrabutį!
Mums irgi nupirkau porą.
Kad nepainiotum mudviejų šampūnų.
Ačiū.
Na, einu baigti krautis daiktų.
Ačiū.
Kas atsitiko?
Žinau, kad tau nepatinka tas treniruoklis,
bet aš tik rūpinuosi tavo sveikata.
Žinau.
Tiesiog sunku buvo matyti, kuo virto Saros kambarys.
Aš nepasiruošęs su ja atsisveikinti.
Meile mano…
Aš irgi nepasiruošus.
Paverčiau jos kambarį treniruočių sale, kad atitraukčiau mintis.
Suprantu.
Man labai daug reiškia, kad rūpiniesi mano vaikais,
lyg jie būtų taviškiai.
Žinai…
yra ir geroji pusė –
dabar turėsime daugiau laiko sau.
Gal galit patylėti?
Trukdot man žiūrėti „Alfą“!
Po mūsų ginčo
Chulija grįžo namo ir susirinko daiktus.
Kai aš grįžau, jos jau nebuvo.
Ji nusprendė pabūti pas Loreną, kol ryte sės į lėktuvą ir išskris į Paryžių.
Šokis baigėsi.
Likimo ironija. Manęs laukė dar vienas jausmingas atsisveikinimas.
Ko nukabinęs nosį, Maksimai?
Pyksti, kad pasiėmiau „Menudo“ įrašus į kelionę?
Ne, nepykstu…
Pala, ką?
Maniau, kad tau nepatinka „Menudo“.
Na…
ji man primena, koks tu bjaurus.
Didžiuojuos tavimi, Sarape.
Vyksti užkariauti Niujorko.
Tu drąsesnė už mane.
Kodėl? Kad nebijau skristi?
Viskas bus gerai. Girdėjau, skrydžio metu vaišina riešutais.
Ne. Kad išleidi Sarą į užsienį studijuoti.
Aš buvau per daug įsikibusi į Estebaną.
Džiaugiuos, kad nepakartojai mano klaidos.
Ačiū.
Kad jau užsiminei,
lėktuvai yra velnio išmislas.
Todėl kartais jie nukrenta.
Mes keliaujam į dangų Dievo pakviesti, o ne tada, kada norim.
Gerai, šis paskutinis.
Pasiruošus vykti į Niujorką!
Į Jungtines Valstijas.
Manau, metas atsisveikinti…
Estebanai.
- Mes neatsisveikinam. - Tas tiesa.
Dažnai manoma, kad atsisveikinimas yra pabaiga, bet logiškai tai neįmanoma.
Vieno pabaiga yra kito pradžia.
Kai kuriose kultūrose sveikinamasi ir atsisveikinama tuo pačiu žodžiu.
O kadangi mes nieko nežinom apie pomirtinį gyvenimą, tai…
Jei ne tu, dabar aš niekur neskrisčiau.
Ačiū, Estebanatoriau.
Padėsi man?
Kaip tu?
Nenorėjau sakyt mamai apie Chuliją prieš jos didžiąją kelionę.
Viskas gerai. Tiesiog liūdna, kad išvykstat.
Viskas gerai, jei nenori man sakyti.
Kas bebūtų, tu visuomet rasi išeitį.
Nepamiršk to. Myliu tave.
Prasidėjo registracija skrydžiui į Paryžių.
Aš visuomet dariau viską,
kad pasiekčiau savo svajonę,
bet tą akimirką
aš negalėjau sustabdyt Chulijos nuo jos svajonės siekimo.
Bičiuliai.
Graži daina, bet galėtumėt sudainuot ką nors linksmesnio?
Gal „Air Supply“ dainą „All Out of Love“?
Arba „Journey“ dainą „Separate Ways“.
Dar pagalvokit.
Ne, žinau.
Pone Vera. Jūs dar čia.
Maksimai, sėskis.
Taip, aš sakiau, kad Veros niekada nesidera,
bet šįkart padarysiu išimtį.
Sutiktum palikti Las Kolinasą, jei mokėčiau tau 30 proc. daugiau?
Kadangi Chulija išvyko, neturėjau ko prarasti.
Aš pagalvosiu…
už 20 proc. naujojo kurorto akcijų.
Tau galvoj negerai.
Trys procentai.
Penki procentai.
Ir galimybė dirbti su savo komanda.
Nesijaudinkit, bose.
Jei jis išvyks, aš tapsiu jūsų naująja Paslaugų direktore.
Taip.
Galėsi pateikti prašymą.
Tą dieną viskas pasikeitė, Hjugai,
ir prasidėjo visiškai naujas gyvenimo etapas.
Ačiū, kad papasakojai šią istoriją, dėde.
Apgailestauju dėl Chulijos, bet gal reikėtų…
Ji ateina!
Bėk iš čia!
- Bėk iš čia! - Gerai jau, bėgu. Vajė.
Atėjai.
Nesiruošiau to daryti…
bet Hjugas man pasakė, kad tąkart ketinai pasipiršti.
Kodėl nepasakei man?
Nes tądien viską padariau ne taip, Chulija.
Gailiuosi dėl daugelio dalykų, kurių tau nepasakiau.
Ar nepadariau dėl tavęs.
Bet tada
buvau susitelkęs tik į savo laimę…
todėl viską suplanavau be tavęs.
Kaip visada.
Chulija.
Išklausyk mane.
Tu turėjai savų svajonių,
kurios neįsipaišė į taip kruopščiai mano sugalvotą planą.
Tąkart aš pasielgiau kaip savanaudis.
Ne tu.
Atleisk man.
Aš atstūmiau tave nuo savęs, Chulija.
Pasielgei teisingai, kad išvykai.
Bet noriu, kad žinotum…
„Visa mano širdis yra tavo.
Ji priklauso tau. Ji yra ir pasiliks su tavim,
nors piktas likimas
amžinai tave nuo manęs atskirs…“
„Džeinė Eir“.
Stebiuosi, kad prisimeni.
Arba beveik prisimeni.
No es „atskirs“, es „atskirtų“.
- Atskirtų. Claro. - Taip.
Vis dar tobulinu anglų kalbą.
Taip.
Chulija.
Prašau, išklausyk mane.
Palauk. Žiūrėk.
Aš kuriu visiškai naują ir labai detalų planą.
Tau. Man.
Mudviejų ateičiai.
- Rimtai? - Taip.
Labai rimtai.
Jis čia.
Čia nieko neparašyta.
Būtent.
Žinai, kodėl?
Kodėl?
Todėl, kad nėra jokio plano.
Esu atviras viskam,
jei ir tu esi atvira.
Galime siekti savo svajonių kartu arba atskirai!
Arba apskritai neturėt jokių svajonių.
Galime sėdėt ant suoliuko ir valgyti čiuras
kaip du seni draugai.
Visa tai labai miela.
Bet…
Tiesiog keista, nes nesiėmei
jokių teatrališkų veiksmų, kad laimėtum…
Ne.
Daugiau jokio teatrališkumo.
Išmokau savo pamoką.
Viskas, ką turime, tai baltas popieriaus lapas…
kad kartu rašytume savo istoriją.
Ne. Tai atidarymui. Ne.
Nustokit groję!
Tai joks teatrališkas veiksmas.
Kaip ir tai.
Jie buvo suplanuoti atidarymui!
Štai kokios šventės aš visuomet troškau.
Paprasta vakarienė su seniausiais draugais ir šeima.
Buvimas čia man suteikia daug laimės ir ramybės.
Labai didžiuojuosi tuo, ką padarėm, kad prikeltume Las Kolinasą.
Taigi, salud.
Bet dabar laikas perkelti šią vietą į ateitį.
Ateitį, kuri atneš mums naujų prisiminimų ir galbūt net anūkų.
Tai užuomina, Paloma.
Ramiai, tėti.
Dabar aš esu donja Paloma.
Donja Paloma.
Labai gražiai skamba. Man patinka stiprios moterys.
Maksimai.
Čia susirinko nuolatiniai klausytojai. Papasakok ką nors.
Ne.
Pavyzdžiui, apie tai, kaip tam tenisininkui nutraukė peruką.
Arba apie tai, kaip slėpei tą numirėlį.
Arba apie tai, kaip vos man nepasipiršai,
o mano geriausi draugai nė žodeliu apie tai neužsiminė.
Jis privertė mus prisiekti, kad nusinešim šią paslaptį į kapus.
Nesakiau to nei Memitui, nei Lupitai.
Žinai, Memai…
Aš mielai paklausyčiau kieno nors kito istorijos.
Nors kartelį.
Išvertė Laima Banionienė