Od izbora za miss universe je minil mesec.
S Julio sva se navadila na skupno življenje.
Prvič v življenju sem občutil ravnotežje.
Morda zveni čudno, toda življenje je bilo kot ples.
Hotel se je vračal na prvo mesto, Julijin posel je cvetel,
potem ko je miss Kolumbije v njeni obleki postala miss universe.
Videti je bilo, da bo vedno tako.
Nisem hotel več.
Kako naj bo spet tako?
Hočeš, da jaz odgovorim na to? To je hud pritisk na 14-letnika.
Štirinajst? Res?
Pokaži mi potni list.
Tío, vajin odnos s Julio gotovo ni tako slab, kot praviš.
Verjemi, Hugo. Julia noče imeti nič z mano.
Zdi se mi, da bi me rada za vedno pozabila.
V veliko čast mi je, da lahko oznanim,
da je prenovljeni Las Colinas spet odprt…
- To je bilo hudo. Kaj si naredil? - Bolj je to, česar nisem naredil.
Da bi razumel, ti moram povedati še eno zgodbo.
Ker freske še nekaj časa ne bodo odkrili,
- imava čas. - Priznaj, da si pogrešal moje zgodbe.
Ja.
Dan se je začel kot vsak drugi.
Šel sem v službo, da bi končno ponosno sedel na svoj stol.
Zgodbo o stolu si zamudil. A je bil zaseden.
Gospod Vera. Sva bila dogovorjena?
Niste gospod Vera. Hočem reči niste pravi g. Vera.
Narobe je zvenelo.
Ni pomembnejši od vas. Pravzaprav ste vi izvirni Vera.
- Vera clásico. - Dolgo se nisva videla.
Ricardo je bil
Alejandrov mlajši brat in solastnik hotela.
G. Vera. Dobrodošli v Las Colinasu.
Tvoje delo tu mi je všeč. Zato sem tu.
Predlog imam zate. Svoj hotelirski posel bom razširil v tujino.
Ne poznam boljšega operativnega vodje za moje najpomembnejše letovišče.
Resno?
- Pa drugi g. Vera ve za to? - Zdaj ve.
Resno? Poskušaš mi ukrasti najboljšega delavca?
In kaj je s tem "najpomembnejšim letoviščem"? Nisva družabnika?
Medtem ko sta se znašala drug nad drugim,
sta pričeski ostali brezhibni,
vse skupaj pa je bilo kot iz telenovele.
Ne morem verjeti, da hočeš izriniti iz posla brata.
Najinega posla.
Oba veva, da te pobiram že leta, Juan Alejandro!
Pa bi mi povrhu tega rad ukradel še mojega Máxima?
To je boljše kot kraja moje žene!
Alicii Guadalupe je nekdo moral pokazati, kaj je ljubezen!
Na dan babičinega pogreba?
Nehajta, prosim.
Na pomoč! Hudič ju je obsedel!
Dulce kot nuna?
Daj no, tío. Oba veva, da ni bilo tako.
- Povej pravo zgodbo. - Prav.
Tudi brez nune in srajc je bilo dramatično.
Izdal si me, Ricardo. Upam, da Máximo ve, kaj je bolje zanj.
- To, da ostane v Las Colinasu. - Máximo se zna sam odločiti. Ni tako?
Kaj praviš, don Máximo? To priložnost ti bom ponudil le enkrat.
Verovi se ne pogajamo.
Héctor in Diane sta proslavljala
uspeh njegovega prvenca in njen nastop na Miss Universe.
Na tvoje novo poglavje, mi reina.
Prvi korak bo velika vrnitev na vodenje podelitve emmyjev za dnevne oddaje.
Zdi se mi, da je tokrat leto Susan Lucci.
Vsi bodo gledali le tebe.
Kakšen je načrt za Héctorjev prosti dan?
- Za vse tri? - Peljimo se s čolnom banano.
Potem tombola ob bazenu in nato ogled filma Pri pujsu v pižamah.
Chad, si dobro? Malce preveč zagnan si.
Kaj? Ne. Super sem, nikoli bolje.
Z Glorio sva se razšla, večno bom samski. Zato bo vsak dan carpal dan!
Vesela sem, da si se pobral.
- Pozanimaj se o čolnu banani. - Pametno.
- Težavo imava, Chada. - Ja. Sploh nisva več sama.
Sprehod treh odraslih, ki se držijo za roke, je čuden.
Hotela sem izpustiti njegovo roko, pa ni dojel. Skrbi me zanj.
Čaka me velika pustolovščina, ampak…
Kako naj se spustim vanjo, ko moj sin tone?
Gotovo se Chad in Gloria lahko kako pobotata.
Ja, ampak kako? Gloria ga noče videti.
Pa ji je poslal veliko žalostnih sporočil.
Dvanajst sem jih slišal. Pri enem je samo cmihal.
Ja, to počne.
Če ne prideta skupaj…
Ju morava skrivaj spraviti skupaj.
Kot v tisti filmski uspešnici Past za starše.
Ali ameriškem filmu o dvojčicah z grozno lasuljo.
Sploh ga ne poznam.
Premišljeval sem o vsem, kar sem trudoma ustvaril v Las Colinasu,
in o ponudbi.
Memo, imaš trenutek?
Máximo. Živjo.
Oprosti, vem, da so labodi bolj podobni golobom,
ampak zaradi otroka vso noč ne spiva.
Veš, kaj?
To me že ne bo oviralo, ker je spanec samo za šibke.
Prav, zdaj zlagaš zrak.
Nič hudega. Potrebujem pomoč pri pomembni odločitvi.
Julio bom zasnubil.
O bog. O bog! Resno?
Tako resen še nisem bil. Pomagaj mi, da to izpeljem.
Seveda!
Počakaj.
Memu nisi povedal za Verovo ponudbo?
Mislil sem, da si zato hotel njegovo pomoč.
Saj veš, da imam v zgodbah rad zasuke.
Ponudba je le potrdila, da delam dobro tam, kjer sem.
Ricarda sem zavrnil.
Čas je bil, da se neham pehati
in se posvetim življenju s Julio v Acapulcu.
Medtem se je moja družina pripravljala na slovo od Sare.
Nora? Kaj je ta vesoljska naprava?
Steza za nordijsko hojo.
Šefinja je dobila nov model.
Ker ima njen vrtnar samo eno nogo, ga je dala meni.
Mislil sem, da boš pustila Sarino sobo pri miru.
Da boš jokala v njeno blazino, ko jo boš pogrešala.
Tak je bil načrt, pa je Sara predlagala, da sobo preuredimo.
- Zato bo tu soba za telovadbo. - Ja, v redu je.
Vedno se mi je zdelo srhljivo, ko starši ohranijo sobo otrok.
Kdo bi hotel ohraniti spomin na svoja najbolj čudaška leta?
Poleg tega, Esteban, lahko spim na kavču, ko pridem na obisk.
In, pa nočem biti grozna,
dona Rosita ne bo večno živela.
Ni vedela, da bo doživela 106 let.
Zdravnik je rekel, da moraš več telovaditi.
Zaradi hrane, s katero te pita mama, je čas, da poskusiš nekaj drugega.
Ocvrta koža je polna beljakovin. Pa z njo zajemam fižol.
Vse v tem stavku je bilo nezdravo, dragi.
Poslušaj zdravnika. Poskusi.
- Ne grem na to reč. Odpelji jo stran. - Zabavno je, pridi.
Ne, Nora. Por favor, ne sili me.
Kaj sem takega rekla?
Z osebjem
smo pripravljali snubitev, Diane pa je pomagala drugemu paru.
Ker sta Gloria in Chad skrivala razmerje,
ta ni vedela, kdo je Diane.
Lepo, da ste se odločili za dogodek na plaži, Mildred.
Draga moja, jaz sem še bolj navdušena.
Z možem bi morala že davno obnoviti poročno zaobljubo.
Kako dolgo sta poročena?
Dvanajst let. Spoznala sva se na plaži.
Z detektorjem za kovine je zaznal moj prstan na nožnem prstu.
Iskal je zaklad in ga našel!
Zelo simpatično.
Kako mu je ime?
Diane je premislila o vsem, le o…
Chad.
Héctor pa je za Chada pripravil lov na zaklad.
In ga vodil na isti kraj, čeprav je bilo malce…
Prelahko. Kot bi bilo narejeno za otroka.
Odrasel sem.
O, lizika!
"Ne skrbi, skoraj na cilju si.
X boš našel, ko boš zagledal njene kodre."
Kodre? Pri tej vlagi?
Bi bil lahko natančnejši, Héctor?
Čakaj. Gloria je X?
- To so tri vrste cevicheja? - Ja, seveda. In…
Chad? Kaj delaš tu?
- Mami, je to past? - To je bila moja ideja.
Prosim, ne jezi se nanj. Njegova mama sem, Diane.
Kaj je narobe s tvojo družino? Si ne znata izmisliti drugega imena?
Na primer Paul, Dave, Ramon, Andrew…
Zanič lažnivca sta. Presenečena sem, da ne pohajkuješ z novo punco.
Ne razumem.
Lepotica na izboru za miss universe. Objemala sta se.
Héctor me je povezal s Turks in Caicos, pa sem govoril samo o tebi.
- Torej sta bili dve. - Rojena sta drug za drugega.
Gloria, vem, da si jezna.
Ampak to, da si prišla v hotel, pomeni, da nekaj čutiš do njega.
Nisem nameravala,
ko pa sem ga na svoji telefonski tajnici slišala peti JuanGovo "Querido"
v čisto polomljeni španščini,
sem pomislila, da lahko vsaj poslušam, kaj bo povedal.
Skrbno sem izdelal podroben načrt za snubitev.
Čas se je bližal.
Boljši šampanjec je. Pretresla sem ga, da močneje poči.
Kaj? Ne, ne smeš…
Pozabi. Krasno. Hvala.
Oviraš pogled.
Máximo! Bend za mariači imam!
Krasno, Memo!
- Julia gre! - Na svoja mesta!
Srečno, čeprav še vedno mislim, da je predobra zate.
Hvala. Prihaja. Pojdita.
Živjo.
Lupe pravi, da me iščeš.
Ja. Nič takega, samo nekaj sem ti hotel reči.
Prav, lahko potem jaz prva povem novico?
Ja.
Zjutraj so me poklicali iz Modne hiše Dior.
Čakaj, je hiša ali dvor?
To je največja modna znamka v Evropi.
Pravzaprav na svetu!
O bog, fantastično.
Ponudili so mi prakso. V Parizu!
- Kaj? - Ja, vse se dogaja zelo hitro.
Najeli mi bodo stanovanje z delnim pogledom na Eifflov stolp.
Prihodnji teden moram začeti. Kaj praviš?
O tem, da se boš preselila v Pariz?
- Najino življenje je tu. - Vem, mi amor, ampak to se zgodi redko.
Lahko me najprej obiščeš.
Lahko pa si poiščeš službo v nobel pariškem hotelu.
- Olala! - Nič olala! Načrt sva imela.
- Ta načrt je tu, v Acapulcu. - Ampak načrti se včasih spremenijo.
Vedno govoriš, da je treba imeti velike načrte.
Ampak vse, za kar sem se gnal, je tu.
Rada bi me zvlekla v drugo državo, da začnem spet pri dnu?
- Mislim, da bi jih morala zavrniti. - To je velika priložnost zame.
Ne morem verjeti, da še premisliti nočeš.
- Jaz pa ne, da si tako sebična. - Kaj?
Tudi meni so ponudili službo, pa sem jo zavrnil. Načrt imam za naju.
Za prihodnost.
- Pa bi jo rada zavrgla. - Nič nočem zavreči.
Potrudiva se, da bo zveza uspešna.
Zate. Zame ne.
Máximo, ne morem verjeti, da tako govoriš.
Nisi tak moški, kot sem mislila.
Niti moški, s katerim bi bila rada.
Ne. Temu je ime François.
- In po Elizejskih poljih pobira polže. - Elizejske poljane so ulica!
Veš, kaj? Hvala, da si mi olajšal odločitev.
Komaj čakam, da grem v Pariz.
Memo, kaj je?
Ta trenutek se mi ves čas vrti pred očmi. Imel sem vse, kar sem želel.
Slikal sem si skupno prihodnost.
Sanjsko poroko, hišo v Las Brisasu, ki gleda na pečine, in tri otroke.
Eleanora, Martha in Diego.
Načrt je bil tako popo…
O bog. To je to.
Kaj pa? Bi bil lahko za spremembo manj zagoneten?
Nimam časa. V ponedeljek moram nazaj v šolo.
Pozneje ti bom razložil. Sporoči Julii, naj pride na najin kraj.
- Ne k smetnjakom. Na tisti drugi kraj. - Sam ji povej.
Uspelo ti bo, verjamem vate.
Juanita Escoops. Hvala, da nam pomagate pri odprtju.
Vaš oče je leta razveseljeval hotel.
Kaj bom?
- S koščki čokolade in posipom. - Takoj.
Eso.
Julia! Imaš čas?
Videti je, da ga imam.
- Bi se dobila s stricem na vajinem kraju? - Pri smetnjakih?
- Na tistem drugem. - Resno? Zdaj?
- Zakaj bi se rad dobil tam? - Ne vem.
Pripovedoval mi je zgodbo o vajinem prepiru tam gori.
- Leta '86. - Ja. Tistega dne.
Neverjetno, kako neprilagodljiv je bil.
Najbrž si ga presenetila, ker te je ravno hotel zasnubiti.
- Kaj? - Nisi vedela?
Zasnubiti me je hotel?
Poslušaj.
- Vem, da moj stric ni popoln. - No, ja…
Ampak veliko mi je pripovedoval o tebi.
Dojel sem, da je njegova ljubezen do tebe iskrena.
Premisli, prav? Na vajinem kraju bo.
Izvolite sladoled. Posip sem pozabila.
Sí.
Posip.
Ji nisi povedal, da si jo hotel zasnubiti?
Si ji povedal? Nisem hotel, da ve.
Še posebej po vsem, kar sem zašuštral tisti dan.
- Misliš, da bo prišla? - Juanita Escoops ji streže sladoled.
Torej mogoče čez uro ali dve.
Zamotil naju bom tako, da dokončam zgodbo iz leta '86.
Pomiril si bom živce.
Se hecaš? Tudi jaz sem živčen. Odpelji me drugam.
Oprosti, Gloria. Ne znam lagati, prav?
Zato sem izdal tisto o Miss Universe. Nisem hotel, verjemi.
Mogoče, ampak si, in to me je prizadelo.
- Ne vem, ali ti lahko zaupam. - Razumem, tudi sam si ne bi zaupal.
Če sem iskren, nimam pojma, kaj počnem.
Kakšno presenečenje.
Resno. Ko gre za zmenke
in zate, sem izgubljen.
Odraščal sem brez očeta,
zato nisem vedel, kaj je pravo razmerje.
Mama je odlično vozila sama, ampak ko gre za ljubezen,
se počutim kot otrok, ki mu nič ni jasno.
Zaradi tebe bi rad odrasel.
Ampak ne preveč.
Ni mi všeč, da zaradi skrivanja nisva šla na prvi zmenek.
Bi začela znova? Zdaj.
Škoda bi bilo zavreči tako dobro hrano.
- Tako hitro odrastejo. - Zdaj ima krasnega vzornika.
V tebi, moj kralj.
Živjo. Šli sva še po zadnjih nakupih. Glej, kaj sva našli.
Glej.
Kupila sem košarico za kad.
Za dom. Na faksu.
Dve sem kupila za naju. Da ne boš več mešal najinih šamponov.
Hvala.
- Spakirat grem do konca. - Hvala.
Kaj je narobe?
Vem, da nočeš steze za nordijsko hojo,
ampak hočem, da si zdrav.
Vem. Težko mi je bilo, ko sem videl Sarino sobo v takem stanju.
Nisem pripravljen na slovo.
Dragi.
Tudi jaz nisem pripravljena.
Njeno sobo sem spremenila v telovadnico, da bi se zamotila.
Razumem.
Veliko mi pomeni, da imaš rad moja otroka,
kot bi bila tvoja.
Veš,
dobra plat tega je,
- da imava več časa zase. - Eso sí.
Sta lahko tiho? Alfa gledam.
Julia je šla po prepiru domov in spakirala.
Odšla je, preden sem se vrnil.
Prespala naj bi pri Loreni in šla zjutraj na letalo.
Ples je bil končan.
Ironija je bila, da me je čakalo še eno čustveno slovo.
Si jezen, ker sem ti ukradla kasete skupine Menudo, za na letalo?
Ne.
Kaj? Mislil sem, da Menudo sovražiš.
Prav, ampak… Spominjajo me na to, kakšna tečnoba si.
Ponosen sem nate. V New York greš, izzivom naproti.
Pogumnejša si od mene.
Zakaj? Ker grem na letalo? Ne bo mi hudega. Arašidi so brezplačni.
Ne. Ker Sari dovoliš študirati v tujini.
Vedno sem bila zelo navezana na Estebana.
Vesela sem, da nisi naredila enake napake.
Hvala.
Zdaj ko si omenila, letala so bogokletna.
Zato strmoglavljajo.
V nebesa gremo, ko se tako odloči Bog, ne mi.
Ta je zadnja.
Zdaj si pripravljena za NYU. V ZDA.
Čas je za slovo.
Esteban.
- To ni slovo. - Ja.
Slovo velja za nekaj dokončnega, ampak v tem ni logike.
Konec je začetek nečesa drugega.
Nekatere kulture imajo enako besedo za živjo in adijo.
In glede na to, da ne vemo, kaj je po smrti…
Če ne bi bilo tebe, ne bi šla na letalo.
Hvala, Estebanator.
Mi podaš?
Je vse v redu?
Mami zaradi potovanja nisem omenjal Julie.
Ja. Žalosten sem, ker gresta.
V redu je, če mi nočeš povedati.
Ampak karkoli že je, vedno najdeš rešitev.
Ne pozabi tega. Rada te imam.
Začelo se je vkrcanje za let 410 v Pariz.
Čeprav sem se vedno trudil za cilj,
v tistem trenutku
Julii nisem hotel preprečiti, da bi šla, kamor si želi.
Ej. Odlična sta, ampak ali bi lahko zapela kaj manj žalostnega?
Mogoče "All Out of Love", Air Supply.
- Ali "Separate Ways", Journey. - Še malo premislita.
Vem.
- G. Vera. Še ste tu. - Máximo, sedi.
Res se Verovi ne pogajamo, ampak naredil bom izjemo.
Bi odšel iz Las Colinasa za 30 % višjo plačo?
Nisem imel česa izgubiti.
Premislil bom,
če navržete še 20-odstotni lastniški delež novega letovišča.
Zmešan si.
- Tri odstotke. - Pet odstotkov.
Pa jaz izbiram osebje.
Ne skrbite. Če bo šel, bom jaz operativna vodja.
Ja.
Seveda, napiši prošnjo.
Tistega dne se je vse spremenilo.
Začelo se je novo poglavje.
Hvala, da si delil svojo zgodbo.
Žal mi je zaradi Julie, ampak mogoče…
Tu je.
- Vozi! Vozi, vozi! - Prav. Jezus.
- Prišla si. - Nisem nameravala.
Pa mi je Hugo povedal za snubitev.
Zakaj mi nisi povedal?
Ker sem tistega dne vse naredil narobe.
Marsikaj bi moral povedati.
In narediti.
Ampak takrat
sem mislil samo na najin srečni konec…
- Načrte za naju sem delal brez tebe. - Kot vedno.
Julia.
Poslušaj me.
Imela si svoje sanje.
Niso se ujemale z načrtom, ki sem ga tako skrbno ustvaril.
Tistega dne sem bil jaz sebičen. Ne ti.
Zelo mi je žal.
Spodil sem te od sebe.
Prav si imela, da si šla.
Ampak vedeti moraš…
"Moje srce je tvoje.
Samo tvoje in tvoje bo ostalo,
pa če bi me usoda pregnala za zmeraj od tebe."
Jane Eyre.
Presenečena sem, da še citiraš iz nje. Ali skoraj citiraš.
Ni "za zmeraj", ampak "za večno".
- Za večno. Claro. - Ja.
- Še vedno vadim angleščino. - Ja.
Julia. Prosim, poslušaj me.
Čakaj. Glej.
Nov podroben načrt delam.
Zate. Zame.
Za najino prihodnost.
- Resno? - Ja.
Zelo resno.
Tu je.
- Nič ne piše. - Tako je.
Veš, zakaj?
- Zakaj? - Ker ni načrta.
Odprt sem za vse možnosti. Če si tudi ti.
Sanje lahko uresničujeva skupaj ali ločeno.
Ali pa nimava sanj.
Lahko samo sediva na klopi v parku in jeva churros
kot upokojenca.
Vse to je zelo lepo. Ampak…
Presenečena sem, da si nisi izmislil predstave za…
Ne.
Tokrat brez cirkusa. Izučilo me je.
Dobiš lahko samo prazen papir.
Da bova svojo zgodbo pisala skupaj.
Ne, ne, mariači je del odprtja.
Ustavite glasbo!
Prisežem, da ni predstava!
Niti to.
To je bilo presenečenje za odprtje.
To je prava zabava, ki sem se je veselil.
Preprost obrok s starimi prijatelji in sorodniki.
Ta kraj me je vedno navdajal z veseljem in mirom.
Ponosen sem na to, kaj smo naredili iz Las Colinasa.
- Salud. - Salud.
Zdaj pa je čas, da kraj odpeljemo v prihodnost.
Ki nas bo, upajmo, napolnila z novimi spomini in vnuki.
To je namig, Paloma.
Pomiri se, oče. Od zdaj sem dona Paloma.
- Dona Paloma. - Lepo zveni. Rad imam močne ženske.
Máximo. Zdaj ko imaš našo pozornost… Povej nam zgodbo.
Ne, ne.
Tisto, ko so tenisaču potegnili dol lasuljo.
Ali tisto, ko si skril truplo.
Ali tisto, ko si me skoraj zasnubil, pa mi prijatelji niso povedali.
Obljubiti sva morala.
Še Memitu in Lupiti nisem povedal.
Ay, Papá.
Veš, Memo, raje bi slišal zgodbo koga drugega.
Za spremembo.
Prevedla Lorena Dobrila