ПЪТЕВОДИТЕЛ
По-голям ли е станал самолетът ти?
Едва ли.
Може ти да си се смалил. Хайде.
Добро утро.
Да му се не види.
Благодаря, Джо.
Та значи, планирал съм страхотна екскурзия, Хюго.
Панихидата на дон Пабло е утре,
но днес, след като кацнем в Акапулко,
ще ти покажа някои от местата, които са ми най-скъпи. Виж.
Ще... Джо.
Това защо е отбелязано?
В случай че искате да се отбиете.
Казах ти, че не искам да се отбивам.
Вярно.
Но може да размислите.
Няма да размисля.
Ясно ли е? - За какво говорите?
За едно място, на което Джо иска да идем, но определено няма.
Може и да идем.
Ще ми кажеш ли къде?
Ще направя нещо повече.
Ще сменя темата, за да забравиш за този разговор.
Сега е време за нова глава от моята възторжена,
трогателна и до голяма степен истинна история за бедняка, станал богаташ.
И така, слушай.
Беше първият ден на 1985 г., ново начало.
Само че аз не можех да забравя последната вечер на 1984 г.
Годежът на Хулия и Чад.
Спречкването ми с дон Пабло.
Хектор и Даян.
Гривната ми за Хулия, която изведнъж изгуби смисъла си.
Но аз бях решен да продължа напред.
Бъди оптимист! Нова година, нов Максимо.
Майка ми също се опитваше да проумее новогодишната нощ.
Любов моя.
Помниш ли чичо си Рамон,
за когото имахме подозрения, че може би не е бил
"забавен ерген" цял живот?
Започвам да се чудя дали дъщеря ни...
не е като него.
Стори ми се, че видях Сара и Роберта
да правят нещо, което ми напомни за чичо Рамон.
Добро утро, мамо.
Не драматизирам! Ти си прекалено спокоен.
Честита Нова година!
Честита Нова година, миличък.
Защо изглеждаш по-различно?
Сетих се! Превръзките ги няма. Как са очите ти?
Виждам всичко.
Каква е тази прическа?
И не трябва ли блузата да е загащена?
Изглеждаш уморен.
Иначе май ми харесваше повече.
До довечера. Приятен ден!
И на теб, ангелчето ми.
Ще се постарая.
ЛАС КОЛИНАС
Сериозно.
Мисля, че Лупе ще ме уволни днес.
Заради племенницата си ли?
Отчасти заради това и отчасти, защото й показах среден пръст.
Така обичах това място! И хората в него.
И този храст.
Обожавах този храст тук.
Сбогом, храстче. Добре се позабавлявахме.
Не се тревожи, Мемо. Снощи повишиха Хектор,
което значи, че се отваря място край басейна.
Ще те уредя там!
Открай време мечтаем да работим заедно.
Дали ще убедиш Хектор?
Естествено! Колко му е?
Сбогом, бордюрче. Сбогом, палмичке.
Сбогом, охранителю, който все забравя името ми.
Честита Нова година!
Искам всички да го казвате на гостите ни днес.
И, моля ви, не забравяйте, че те са махмурлии от снощи.
Затова, Аугусто и Адриана, никакви "Мотли Крю".
И последно, в 18 ч. днес ще изпълним новогодишния ритуал -
пускане на новородени костенурки в океана.
Чудесно! Обичам тази традиция.
Да видя Хулия отново и да знам, че вече е сгодена...
Беше тежко, Хюго.
А сега се залавяйте за работа.
Но нямаше да позволя болката по Хулия
да помрачи първия ден от 1985 г.
Затова реших да я отбягвам напълно.
Здравей! Току-що осъзнах,
че така и не приключихме разговора дали сме сгодени, или не.
Да направим списък "за" и "против"?
Искам да говорим, но трябва да помогна на рецепцията.
Да го отложим за после?
Разбира се. Ето това е първият плюс - много съм разбран.
Чао.
Да, добре.
Хектор!
Хектор?
Ектор! - На английски, моля.
Хектър! - Браво, Максимо.
Добре дошъл в новия ми офис. Да те разведа ли?
Чакай... - Това е бюрото ми.
Ето там е кафе-машината,
а тук се случва шефската магия.
Не е зле за скромен испанец, нали?
Невероятно е.
И поздравления, че стана началник-басейн.
Заслужаваше го повече от... всеки друг.
Благодаря.
Помогна и това, че чукам шефката.
Заповядай, седни където искаш.
Моля.
Знам, че преди се е случвало да не се погаждаме.
Но ти победи!
Нека започнем начисто.
Сега, като мой нов началник/приятел,
какво ще кажеш Мемо да поеме старата ти работа?
Много ли държиш?
Да, изключително много. Цял живот сме го искали.
Грешен отговор.
Бих искал да помогна,
но в момента ми е много, много трудно да се съсредоточа.
Виждаш ли този стол?
Не се търкаля много добре, както виждаш.
Знаеш ли защо?
Защото...
Няма колелца?
Точно така. А де се е чуло и видяло шефски стол без колелца?
Не мога да мисля за друго, докато това не се разреши.
Значи искаш от мен стол на колелца?
Боже, каква страхотна идея, Максимо.
Всъщност ми донеси няколко. Обичам да имам избор.
Ще намериш вратата сам.
Ехо? Къде са всички?
Лупе?
Лупе!
Здравей, Мемо.
Къде са всички?
Останалите служители са в отпуск по болест днес.
Значи няма как да ме уволниш,
дори да искаш, нали?
Не ми е позволено да уволнявам по лични причини.
Проверих.
Но ако не си вършиш добре работата,
това вече е друго.
Между другото,
всички перални машини са развалени.
НЕ РАБОТИ
Но аз виждам...
Трябва да изпереш на ръка всички чаршафи и кърпи
от целия хотел до края на деня.
А ако не успея?
Ще изгубиш работата си.
И момичето.
Защо пък и Лорена?
Племенницата ми харесва само работещи мъже.
ЕСПЕКТАКУЛАР
Добре дошли отново...
в "Еспектакулар".
Всичко, което не сте знаели, че е нужно да знаете.
Аз съм вашият водещ Фабиан Соларес.
"Царят на клюките".
"Менудо", любимата група на дъщеря ви, може да изглежда безобидно,
но това, което са направили по празниците, ще ви изненада.
(по тв) Миналата седмица отишли да отдъхнат заслужено на плажа...
Много симпатични момчета.
Нали, Сара?
Кажи, кой ти е любимецът? Роби Роса? Чарли Масо?
След няколко години с Рики Мартин ще сте страхотна двойка.
Аз харесвам Джони.
Може да не е най-красивият, но сплотява групата.
Може ли да говорим за нещо друго? Каквото и да е.
Твърде много време прекарваш с гаджето на Максимо!
Какво...
означава това?
Означава, че вечно си с нея.
Влияе ти лошо.
Няма ли някое добро момче, с което да излизаш?
Честно, ти си единствената майка,
която иска дъщеря й да ходи с момчета!
И съм съгласна с теб - само Джони.
Виждаш ли? Бива си го Джони.
Даян? Добро утро.
Добро е. Даже прекрасно.
Има ли нещо?
Бях с инвеститорите до 5 ч. сутринта.
Пихме, докато паднахме под масата.
Така мисля. Знам само, че се събудих под маса.
Но пък си струваше, защото ще ни дадат парите.
Курортът е спасен!
По-тихо, Даян.
Прекрасна новина.
И аз имах паметна вечер.
Синът ми Виктор ме посети с внука ми.
Извинявай, трябва да си затворя очите. Не спя.
Всичко се люлее и ще си представям, че съм на яхта. Слушам те.
Осемнайсет години. Толкова време пропуснах със сина си. Но някак...
Какъв е този шум и как можем да го убием?
Максимо.
Какво правиш? - Трябва ми стол.
Или два?
Вземи от склада.
И после ела.
Трябва да говорим за снощи.
Явно още беше ядосан
заради тона, който му държах вечерта.
Нямаше как да го отбягвам вечно.
Хулия, от друга страна...
Максимо.
Не. И нея не можех да отбягвам.
Хулия, здравей.
За втори път се криеш от мен днес.
Какво, аз? Не. Не се криех.
Разбирам те. Сигурно е било странно да видиш предложението.
Честно казано, беше странно и да го получа.
Така ли? На мен ми се стори чудесно.
Много...
Типично за Чад.
Виж, искам да се уверя, че си добре и не ми се сърдиш.
Неприятно ми е, че се разделихме така снощи.
Няма проблем. Не се тревожи за мен, за нас, за себе си, за тях.
Ще вървя.
Извинете.
Ако имате нужда от нещо или от неща, с които да пишете,
ще ви изпратя химикалки в стаята.
Не съм отседнала в хотела. Крада ги.
Ясно.
Охрана! - Чакай.
Дори не се запознахме. Аз съм Исабел.
Максимо, приятно ми е. Охрана!
Охрана? - Нека обясня.
"Автентичното местно посоле" в менюто ви
е от моя автентичен местен ресторант, аз ви го доставям.
Просто отсъствах няколко месеца.
И хотелът ти плаща за посолето с химикалки?
Мразя тези хотели. Ограбват туристите и експлоатират местните,
но се налага да работим с тях, за да оцелеем.
Затова всеки път, когато доставя посоле, си прибирам нещо.
Някоя дреболия. Колкото да се опълча.
Ясно. Значи няма да има нужда от белезници.
Жалко. Как ти беше името?
Максимо. Бих ти го записал, но нямаме химикалки.
Нека е този. - Чудесен избор.
Нает ли е Мемо?
Кой? - Мемо.
Искам да ти помогна, наистина.
Но не мога да наема кандидат
без интервю.
Ще го доведа.
Не аз измислям правилата. Всъщност...
Аз ги измислям.
Елате да видите как пускаме костенурките в 18 ч.
Костенурчици. - Иса!
Върнала си се!
Как беше обиколката на Южна Америка с Мигел?
Страхотна,
след като се отървах от Мигел.
Оказа се пълен кретен
и една сутрин в Лима се измъкнах от хотела с багажа си.
И с неговия.
Какво? Оставих му чифт чорапи.
Не съм чудовище.
Съжалявам, че не се е получило.
Недей, радвам се, че се върнах. Домъчня ми за семейството и Акапулко.
И за теб.
Вече никъде няма да ходя.
А сега...
Разказвай за годежа си.
Вече си чула?
Половин Мексико разбра. Хайде, покажи ми пръстена!
Красив е.
Какво има?
Знам, че трябва да се радвам, обаче...
Напоследък бяхме на приливи и отливи.
А след това Чад ми направи това конфузно предложение пред непознати.
Не знам дали съм готова.
Има ли логика?
За теб - да. Винаги мислиш твърде много.
Искаш ли да се омъжиш за него?
Не знам! А ако взема грешно решение?
Идеално! Ще разбереш кое е правилното.
Понякога човек трябва да сгреши, за да намери пътя си.
Ако не бях решила да замина с Мигел,
нямаше да осъзная, че е по-добре да ме изяде мечка,
отколкото да бъда с него.
Струва ми се, че както и да постъпя, някой ще бъде разочарован.
Стига си мислила за другите.
Просто реши и действай.
Сега трябва да вървя.
Обичам те.
Роберта, имаме проблем.
Добър апетит.
Майка ми ни е надушила!
За какво говориш? Аз ходя с брат ти.
Така де, наужким.
Знае ли, че е наужким? - Не знам какво знае.
Може снощи да ни е видяла да се гушкаме.
Защо трябваше да си оперира тъпите очи!
Кажете, госпожице. Килограм тортили? Или половинка?
Какво ще правим? Лошо ни се пише! Ако татко научи, ще ме убие.
Затова не идвай вече у дома, освен когато Максимо е там.
Ще намерим други начини да се виждаме, примерно тук.
И ще взема килограм тортили, моля.
Заповядайте.
Много благодаря, непознато момиче.
Мемо!
Отне малко повече време, но ти уредих интервю с Хектор.
Побързай, преди да размисли. - Страхотно!
Но ако не свърша с прането, Лупе ще ме уволни.
Хубавото е, че остава още малко.
Ще прощаваш...
Не бях видяла купчината в ъгъла.
Това вече е всичко.
Макар че още не съм поглеждала в другите ъгли.
Да вървим.
Това е моето кралство, дами.
Викайте ми Хектор, на басейн директор.
Извинете, неотложна работа.
Благодаря ти, че ме прие, Хектор.
Само ще кажа... - Име?
Мемо Рейес, но ти знаеш... - Къде си работил?
Това нужно ли е?
Ти ли задаваш въпросите, или аз? - Ти.
Слушай внимателно.
Вземаш поръчки от два шезлонга, но в същото време
поднос с храна за три други шезлонга чака да бъде взет от бара.
С колко време разполагаш
да запишеш първата поръчка, преди да донесеш втората,
така че гаспачото на г-н Рандал да не изстине?
Подвеждаш въпрос. Гаспачото е студено.
Впечатляващо.
Без да се обръщаш,
изреди всичко зад гърба ни, което изисква нашето внимание. Давай.
Лесно е. На три шезлонга няма кърпи,
две питиета трябва да се долеят веднага,
а жената със сивия бански те зяпаше.
Мисля, че имаш шанс с нея.
Последното е очевидно. Много ясно, че имам шанс.
При все това...
Не е зле.
Но трябва да оценя и други кандидати, преди да реша.
Успех, папи.
Теб ще те уволнят,
а аз ще работя за него, докато съм жив.
Сбогом, джакузи. Сбогом, прекрасна гледко.
Сбогом, твърде драматични, но харизматични певци.
Здравей. - Сега пак ли не е удобно?
Мога да дойда... - Не, добре е.
Започнах отрано с роклите, които майка ти поръча за магазина.
Чудесно. Виж сега, много мислих
и просто исках да ти кажа, че много съжалявам за снощи.
Исках да е грандиозно, за да те впечатля,
да се почувстваш специална и сглупих.
Оценяваш, че си сглупил? - И то много.
Не биваше да те притискам така.
Връзката ни е хубава и нищо не налага да се сгодяваме веднага.
Помисли си на спокойствие.
Ние с крехкото ми его ще го преживеем.
Късметлийка съм, че съм те открила.
И аз все това казвам.
За теб, не за мен.
Но ние се разбираме чудесно.
Така е.
Ние сме чудесни хора...
които трябва да планират сватба.
Това означава ли...
Сигурна ли си? - Защо не? Хайде просто да се оженим.
Така се радвам! Отивам да кажа на мама.
Здравей, мамо! Купих тортили.
Може да направим енфрихоладас за вечеря.
И може да отскоча до пазара, до аптеката или до месаря.
Каквото е нужно.
Искам да помагам повече.
Ясно, работата е сериозна.
Господа, спускаме се към Акапулко.
Бързо беше.
Частните самолети са решението. Нали, Джо? - Да, шефе.
Не знам защо всеки няма частен самолет.
Дойде време да пуснем костенурките.
И с пустия ми късмет,
всички, които отбягвах, бяха там.
Накуп.
Хора, ако обичате, съберете се.
Приближете се.
Точно така, елате насам.
Добре дошли на един от любимите ми ритуали в "Лас Колинас" -
ежегодното пускане на новородени костенурки.
Бето, ще ни разясниш ли нещата?
Костенурките снасят яйцата си в пясъка.
Знам как се чувстваш.
Заравяме ги на плажа и се излюпват малки.
Държим ги в моя склад, а не ги искам там.
Ръцете ми миришат на костенурки. Както и всеки коктейл, който направя.
Мразя тази традиция.
А сега, в този възхитителен новогодишен ден,
ще пуснем костенурките в океана, за да започнат прекрасния си нов живот.
Чувствам се щастлива като след първия ми развод.
Да не губим повече време.
Нека всички пуснат костенурките си!
Благодаря, Бето.
В този момент се чувствах точно като костенурката, Хюго.
Самотен, объркан, отбягващ всичко, което застане на пътя ми.
Я чакай, с новородена костенурка ли се сравняваш?
Защо не?
Симпатичен съм.
Слушай нататък.
Защото предстоеше да се случи чудо.
Изведнъж костенурката ми живна.
Нямаше да се остави това място и този момент да я победят.
Вместо това се гмурна стремглаво във водата.
Тогава осъзнах, че е дошло време и аз да спра да бъда нерешителен.
Стига ме разиграва. Какво искаш, за да назначиш Мемо?
Половината ти бакшиши.
Съгласен!
Защо си приел? Парите са ти трябвали.
Повече имах нужда от победата.
Но това не беше краят.
Хулия.
Признавам, че те отбягвах одеве.
Беше малко странно да видя годежа ти,
но те подкрепям напълно.
И много се радвам за теб и Чад.
Добре, но наистина ли не си разстроен? След всичко, което...
Това беше миналата година.
През 1985 година...
Мисля, че ще бъдем много добри приятели.
Ето го моя "хермиго".
Честита Нова година. - И на теб, Чад.
И поздравления.
Прекрасна двойка сте.
Трудно бе да го кажа,
но в този момент така ми се стори правилно.
Успяхме, Хюго. Ето ни тук.
Добре дошъл в Акапулко.
Успяхме, Мемо. Ето ни тук. Добре дошъл в нашето бъдеще.
Не мога да повярвам. Сбъдваме мечтата си да работим заедно.
Какво каза Хектор?
Той разпознава таланта, когато го види.
Не може да се отрече.
Денят се бе поразведрил,
но имаше още нещо от 1984 г., което трябваше да оправя.
Спречкването с дон Пабло.
Сега се връщам.
Мемо Рейес, басейнов служител.
Дон Пабло.
Максимо.
Простете за начина, по който ви говорих снощи. Не беше редно.
Няма нищо. Благодарение на теб и майка ти
синът ми и внукът ми се върнаха в живота ми.
Безкрайно съм ви благодарен.
Знам, че си разстроен, че не получи повишението при басейна.
Беше хубава мечта.
Явно не всички мечти се сбъдват.
Или пък трябва да мечтаеш по-смело.
Виж...
Ако искаш да се издигнеш в курорта,
трябва да се доближиш до центъра на властта.
А за добро или зло, това е Даян.
Да се доближа до Даян по метода на Хектор ли?
Не, той откри пряк път.
Повярвай ми, за кратко ще е.
Не, искам да те направя необходим за Даян.
Ако сега аз съм дясната й ръка,
до лятото ти ще станеш лявата.
И как ще го постигнем?
Вълшебен ключ? Дверите към друг свят ли отваря?
Да. Таен свят, известен още като склад.
Всяка сутрин Даян очаква горещо кафе и вестник пред кабинета си.
От утре ти ще отговаряш за това.
Това е първият етап.
След това всичко е възможно.
Какво ще кажеш?
Новата година започва много добре.
Значи работата на бармана е да събира боклук?
Откъде-накъде ще поднасям напитки...
В ПАМЕТ НА А. ТОВАР-МЛ.
Превод на субтитрите Боряна Богданова