CESTOVNÍ PRŮVODCE
Páni. Nezvětšilo se to letadlo od minule?
Asi ne.
Možná že ty ses zmenšil. Pojď.
Dobré ráno. - Dobré ráno.
Bože.
Díky, Joe.
Naplánoval jsem nám super výlet, Hugo.
Zítra je vzpomínkový obřad Dona Pabla, ale dnes, až přistaneme v Acapulcu,
ti ve městě ukážu svá oblíbená místa. Koukej.
Půjdeme... Joe.
Proč je tu tohle místo?
Jo tohle. Kdybyste se tam chtěl stavit.
Přece jsem řekl, že nechci.
To ano.
Ale možná změníte názor.
Nezměním ho.
Je to jasné? - O čem to mluvíte?
Joe nás na to místo chce vzít, ale my tam určitě nepojedeme.
Mohli bychom.
Řekneš mi kam?
Udělám něco ještě lepšího.
Změním téma hovoru, abys na to mohl úplně zapomenout.
Je čas na další kapitolu mého triumfálního,
dojemného, úžasně inkluzivního, celkem pravdivého, zbohatlického příběhu.
Tak jdeme na to.
První den roku 1985 byl časem nových začátků.
Bohužel jsem ale nemohl dostat z hlavy poslední večer roku 1984.
Zasnoubení Julie a Chada.
Svou hádku s Donem Pablem.
Héctora a Diane.
Náramek pro Julii, který rázem ztratil význam.
Ale byl jsem rozhodnutý ten večer hodit za hlavu.
No tak, Máximo. Buď pozitivní. Nový rok. Nový Máximo.
Současně se má matka snažila rozklíčovat, co se na Silvestra stalo.
Lásko.
Pamatuješ na strýčka Ramóna,
o kterém jsme si mysleli, že možná nebyl
po celý život „veselý svobodný mládenec“?
Říkám si, jestli naše dcera není
jako strýček Ramón.
Asi jsem viděla Saru s Robertou
dělat něco, co by mohlo připomínat Ramóna.
Dobré ráno. - Dobré!
Já nepřeháním! Ty přeháníš!
Šťastný nový rok!
Šťastný nový rok, zlatíčko.
Nevypadáš nějak jinak?
Já vím. Už nemáš obvazy! Co tvoje oči? Vidíš?
Vidím skvěle.
Co ty vlasy?
Vy si v práci nemusíte zakasat košili?
Vypadáš unaveně.
Předtím to s tebou bylo lepší.
Uvidíme se večer. Pěkný den!
I tobě, andílku.
Budu se snažit!
Myslím to vážně.
Lupe mě dneska fakt vyhodí.
Že ses muchloval s její neteří?
Jo, a taky za to, že jsem jí ukázal prostředníček.
Já to tu měl tak rád. Ty lidi.
A tenhle keř.
Tenhle keř jsem měl fakt rád.
Sbohem, keři. Bylo to krásný.
Neboj se, Memo. Héctora včera povýšili na správce bazénu,
takže se uvolnila pozice u bazénu a já ti ji dneska vybavím!
Vždycky jsme tam chtěli pracovat spolu.
Myslíš, že Héctora přesvědčíš?
Jistě! Copak to je něco těžkýho?
Sbohem, obrubníku, sbohem, palmo,
sbohem, nepříjemná ochranko, co si nepamatuje moje jméno...
Šťastný nový rok!
To dnes všichni říkejte našim hostům.
Také dbejte na to, že mají po včerejšku kocovinu.
Takže, Augusto, Adriano, žádné Mötley Crüe.
A v 18:00 nás čeká novoroční rituál.
Vypustíme do oceánu malé želvičky.
Ano. Skvělá tradice.
Zase vidět Julii, která už ale byla zasnoubená...
Bylo to hrozné, Hugo.
A teď všichni do práce.
Ale nešlo připustit, aby mé zraněné city k Julii
pokazily první den roku 1985.
Proto jsem se rozhodl se jí vyhýbat.
Ahoj. Uvědomil jsem si... - Ahoj.
...že jsme včera nedokončili celé to „jsme zasnoubení, či ne“.
Nesepíšeme seznam pro a proti?
Ráda bych si povídala, ale musím už jít na recepci.
Možná později?
Jasně. Vidíš? První pro. Jsem tak chápavý.
Dobře. Ahoj.
Tak jo.
Héctore!
Héctore?
Héctore! - Anglicky, prosím.
Héctore! - Výborně, Máximo.
Vítej v mé nové kanceláři. Mám ti to tu ukázat?
Ty snad... - Tady je můj stůl, tamhle je káva
a tady se dějí ty správcovské čárymáry.
Na prostého Španěla to není zlé, že?
Je to báječné.
A gratuluju k pozici vedoucího bazénu.
Zasloužil sis ji více než kdokoli jiný.
Děkuju.
Taky mi pomohlo, že šukám šéfovou.
Prosím, posaď se kamkoli, jo?
Prosím.
V minulosti jsme se k sobě nechovali nejlépe.
Ale vyhráls!
Měli bychom začít nanovo.
Jako můj nový šéf a kamarád...
Co takhle najmout Mema na tvé staré místo?
Je to pro tebe důležité?
Ano. Hodně. Celý život jsem si to přál.
Špatná odpověď. Poslyš, Máximo, rád bych ti pomohl,
ale je pro mě strašně moc těžké se soustředit.
Vidíš tu židli?
Jak vidíš, nejezdí.
Víš proč?
Protože...
nemá kolečka?
Přesně tak. Už jsi někdy slyšel, že by šéf měl židli bez koleček?
Dokud se to nenapraví, nemůžu se soustředit na nic jiného.
Takže ti mám sehnat židli s kolečky?
Panebože, skvělý nápad, Máximo.
Ale sežeň mi jich víc. Rád si vybírám.
A vyprovoď se sám.
Haló? Kde všichni jsou?
Lupe?
Lupe!
Dobrý den, Memo.
Kde všichni jsou?
Ostatní jsou dnes nemocní.
No tak to mě asi nemůžete vyhodit, i kdybyste chtěla, že?
Z osobních důvodů nikoho vyhodit nesmím.
To mám zjištěné.
Ale když nebudete pracovat pořádně,
tak to je něco jiného.
A mimochodem
všechny pračky se rozbily.
MIMO PROVOZ
Ale já vidím...
Musíte v ruce vyprat to povlečení i všechny ty ručníky
z celého resortu, a to do večera.
A když ne?
Tak přijdete o práci.
I o svou dívku.
Proč bych měl přijít i o Lorenu?
Mé neteři se líbí jen pracovití muži.
Vítejte u sledování
Espectacularu!
Máme tu novinky, o kterých jste nevěděli, že je potřebujete vědět.
Pořadem vás budu provázet já, Fabián Solares, „král všech drben“.
Možná, že Menudo, oblíbená kapela vaší dcery, působí nevinně,
ale to, co prováděli o prázdninách, vás asi překvapí...
(z TV) Minulý týden se kapela vydala na pláž za zaslouženým odpočinkem...
Ti chlapci jsou hezcí.
Že ano, Saro?
Pověz, který je tvůj oblíbený? Robby Rosa? Charlie Masso?
Pár let a ty a Ricky Martin byste byli krásný pár!
Mně se líbí spíš ten Johnny.
Možná není tak hezký, ale drží kapelu pohromadě.
Nemůžeme mluvit o něčem jiným?
O čemkoli jiným?
Trávíš moc času s Máximovou přítelkyní!
Co to znamená?
Jste pořád jen spolu.
Má na tebe špatný vliv!
Nechtěla bys raději trávit čas s nějakým pěkným chlapcem?
Jsi jediná máma, co znám, která chce, aby její dcera trávila víc času s klukama!
Souhlasím. Johnny je nejlepší.
Vidíš? Očividně je to Johnny.
Diane, dobré ráno.
To ano. Je to báječné ráno.
Děje se něco?
Až do pěti do rána jsem byla s investory.
Zpili jsme se pod obraz.
Asi. Jen vím, že jsem se probudila pod obrazem.
Ale opravdu to stálo za to, protože nám ty peníze dají.
Resort je zachráněný!
Ne tak nahlas, Diane.
To je skvělá zpráva.
I pro mě byl včerejší večer důležitý.
Můj syn Víctor přišel s vnukem na návštěvu.
Pardon. Musím zavřít oči. Ale nespím.
Všechno se houpe, a tak chci předstírat, že jsem na jachtě. Prosím.
Osmnáct let. Tak dlouho jsem syna neviděl. Ale svým způsobem...
Co je to za hluk a jak ho můžeme utnout?
Máximo.
Co děláte? - Potřebuji židli.
Nebo dvě?
Vezměte si je ze skladu!
A pak za mnou přijďte.
Musíme si promluvit o včerejšku.
Zlobil se na mě za to, jak jsem s ním předchozí večer mluvil.
Nemohl jsem se mu vyhýbat stále.
Zato Julii...
Máximo.
Ne. Ani jí ne.
Julie, ahoj.
To je dnes podruhé, co se přede mnou schováváš.
Cože? Já? Ne. To jsem nedělal.
Hele, já...
Hele, já to chápu. Vidět tu žádost o ruku muselo být divné.
Vlastně to bylo divné i pro mě.
Vážně? Připadalo mi to milé.
Takové...
v Chadově stylu.
Jen se chci ujistit, že jsi v pohodě, že my jsme v pohodě.
Já nevím. Nelíbilo se mi, jak to mezi námi včera skončilo.
Jsem v pohodě. Dobrý. Nedělej si o mě, nás, vás ani o ně starosti.
Musím jít.
Promiňte.
Jestli potřebujete něco na psaní, nebo hodně věcí na psaní,
pošlu vám na pokoj víc per.
Já tu nejsem ubytovaná. Kradu je.
Aha.
Ochranka! - Počkejte!
Ani jsem se nepředstavila. Isabel.
Máximo. Těší mě. Ochranka! - Vysvětlím to.
Znáte autentickou místní polévku pozole z obědového menu?
Tak ta je z autentické místní restaurace, kde pracuji. Dělám donášky.
Pár měsíců jsem tu nebyla.
A hotel vám za tu pozole platí propiskami?
Já hotely nesnáším. Okrádají turisty a přiživují se na místních,
ale restaurace s nimi musí spolupracovat, aby přežila.
Takže když přivezu pozole, vždycky si něco odnesu.
Nic velkého. Je to můj malý vzdor.
No jistě. Takže pouta asi nebudou potřeba...
Škoda. Jak se jmenujete?
Máximo. Napsal bych vám to, ale došla nám pera.
Tak tuhle. - Skvělá volba.
Dostane Memo tu práci?
Kdo? - Memo.
Rád bych pomohl. Opravdu.
Ale nemohu ho najmout bez pohovoru.
Zajdu pro něho...
Já pravidla neurčuju. Počkat.
Vlastně určuju.
Přijďte na vypouštění želviček v 18:00. Bude to krásné.
Želvičky. - Isabel!
Vrátila ses!
Jaká byla cesta po Jižní Americe s Miguelem?
Jak jsem se zbavila Miguela, byla báječná.
Je to blbec.
Jednou ráno v Limě jsem se vykradla z hotelu se svými věcmi.
I s jeho věcmi.
No co? Nechala jsem mu náhradní ponožky.
Nejsem krutá.
Mrzí mě, že vám to nevyšlo.
To nemusí. Jsem šťastná, že jsem zpět. Chyběla mi rodina. I Acapulco.
A ty.
Už nikdy neodjedu.
A teď...
mi povyprávěj o svém zasnoubení!
Už jsi o něm slyšela?
Slyšela o něm půlka Mexika! No tak! Ukaž mi prsten!
Krásný.
Copak?
Měla bych z toho všeho mít radost. Ale...
Poslední dobou je to jako na houpačce.
A Chad mě zničehonic požádal o ruku před kupou cizích lidí.
Ale já nevím, jestli jsem připravená. Dává to smysl?
Tobě jo. Vždycky moc přemýšlíš.
Chceš si ho vzít, nebo ne?
Já nevím! Co když se rozhodnu špatně?
No super, zjistíš tak, který rozhodnutí bylo správný!
Někdy je třeba špatných rozhodnutí, abys našla cestu.
Bez cestování s Miguelem bych nezjistila, že by bylo lepší nechat se sežrat medvědem
než s ním dál chodit.
Tak jako tak bude někdo zklamaný.
Tak se nezabývej ostatními.
Prostě se rozhodni a je to.
Už musím jít.
Drž se.
Roberto, máme problém!
Dobrou chuť!
Máma něco tuší!
Cože? Chodím s tvým bráchou.
No jakoby chodím. Ale ne. Ví, že to je jen jako?
Nevím, co ví!
Možná nás včera viděla, jak se mazlíme.
Proč si jen nechávala ty pitomý oči operovat?
Slečno, chcete kilo tortill? Nebo půl kila?
Co budeme dělat? Tohle může být fakt pohroma!
Táta by mě zabil!
Tak už k nám nechoď, když tam není Máximo.
Musíme najít jiný způsob, jak se vídat. Třeba tady.
A kilo tortill, prosím.
Prosím.
Děkuju mnohokrát, slečno neznámá.
Memo!
Bylo obtížné to zařídit, ale máš pohovor s Héctorem.
Pojďme, než si to rozmyslí!
To je skvělý!
Ale když to prádlo nevyperu, Lupe mě vyhodí. Musím tu zůstat.
Dobrá zpráva je, že už to mám skoro hotový!
Pardon, nevšimla jsem si téhle hromady v koutě.
Ta je poslední.
I když ještě jsem se nedívala do ostatních koutů...
Pojďme.
Toto je mé království, dámy.
Jsem výkonný ředitel bazénu Héctor.
Pardon. Naléhavá záležitost ohledně bazénu.
Děkuji za příležitost, Héctore.
Jen chci říct... - Jméno?
Memo Reyes, ale to už... - Zkušenosti.
Je to nutné?
Ptám se já, nebo ty? - Ty.
Dávej pozor. - Dobře.
Přijímáš objednávky od dvou různých lehátek najednou,
ale tác s jídlem pro tři další lehátka čeká na vyzvednutí u baru.
Kolik času minimálně máš
na přijetí první objednávky, než doručíš tu druhou,
aby panu Randallovi nevychladlo gazpacho?
To je chyták. Gazpacho už je studené.
Ohromující.
A teď mi bez ohlédnutí řekni, co je za námi potřeba vyřídit. Start.
Brnkačka. U tří lehátek chybí ručníky, u dvou je potřeba hned dolít nápoje
a ta žena v šedých plavkách po tobě pokukovala. Možná u ní máš šanci.
To poslední bylo moc snadné. Jistěže mám šanci.
I tak...
Dobré.
Ale ještě se setkám s dalšími kandidáty, než se rozhodnu.
Hodně štěstí, papi.
Ty dostaneš padáka.
A já pro něj budu dělat po zbytek života.
Sbohem, vířivko. Sbohem, dokonalý výhlede.
Sbohem, afektovaní, ale podmaniví zpěváci u bazénu.
Ahoj. - Hodí se to teď?
Můžu přijít... - Ne. To je dobrý.
Jen jsem začala šít dřív ty šaty, co tvá máma objednala do obchůdku.
Super. Hodně jsem přemýšlel
a chci říct, že mě ten včerejšek mrzí.
Strašně jsem chtěl udělat něco ohromujícího
a speciálního a... Bylo to hloupý.
Připadal sis hloupě?
Fakt hloupě.
A neměl jsem tě vystavit takové situaci.
Mezi náma je to pěkný.
A nemusíme být nutně zasnoubení.
Nemusíš s rozhodnutím spěchat.
Já a moje křehké ego to zvládneme.
Mám štěstí, že jsem tě našla, no ne? - Říkám totéž.
O tobě, ne o sobě.
Ale my jsme báječní.
To jsme.
Dva báječní lidé...
co budou plánovat svatbu.
Znamená to...
Určitě? - Proč ne? Tak se do toho pusťme.
Jsem tak nadšený. Musím to říct mámě.
Tak jo.
Čau mami! Koupila jsem tortilly.
Pomůžu ti na večeři udělat enfrijoladas!
Zítra ti zajdu na trh, do lékárny nebo k řezníkovi.
Cokoli potřebuješ.
Chci ti víc pomáhat.
No nazdar. Jsme v koncích.
Pánové, brzy přistaneme v Acapulcu.
Teda. To byla rychlost.
Jedině soukromé letadlo.
Že ano, Joe? - Jistě, šéfe.
Nevím, proč své vlastní letadlo nemají všichni.
Nastal čas vypustit želvičky
a jaké štěstí...
Všichni, kterým jsem se snažil vyhnout, tam byli na jednom místě.
Prosím, shromážděte se tu.
Všichni blíž.
Přesně tak, sem. Pojďte sem.
Vítejte na mé oblíbené události celého Las Colinas,
na každoročním vypouštění želviček.
Beto, vysvětlíte, jak to funguje?
Želvy kladou vajíčka do písku.
Vím, jak se cítíš.
Zahrabeme je na pláži. Vylíhnou se želvičky.
Ty pak dají ke mně do skladu. Ale já je tam nechci.
Ruce mi smrdí želvami. Všechny moje drinky taky.
Tu tradici nesnáším.
V tento nádherný novoroční den
je všichni vypustíme do oceánu, kde začnou své báječné nové životy.
Tak jsem se cítila po podepsání prvního rozvodu.
Bez dalšího protahování
vypusťte všichni své želvy.
Děkuji, Beto.
V tu chvíli jsem si připadal jako ta želvička, Hugo.
Byl jsem sám, měl jsem potíže a všemu se vyhýbal.
Počkat. Ty se fakt přirovnáváš k želvičce?
Proč ne?
Jsem tak rozkošný.
Skousni to.
V tu chvíli se měl stát zázrak.
Má želva zničehonic ožila.
Nenechala se semlít tou pláží, tím místem ani tou chvílí.
Namísto toho se po hlavě vrhla do vody.
A já tak zjistil, že nastal čas, abych se i já přestal věcem vyhýbat.
Už mě netrap, Héctore. Co chceš, abys dal Memovi tu práci?
Půlku tvýho spropitnýho.
Platí!
Pročs souhlasil? Ty peníze jsi potřeboval.
Ale víc jsem potřeboval vyhrát.
Neboj, to nebyl konec.
Julie.
Přiznávám, že jsem se ti vyhýbal.
Bylo divné vidět, jak ses včera zasnoubila,
ale fandím vám.
Moc to tobě i Chadovi přeju.
Dobře. Ale určitě se nezlobíš?
I po tom všem, co...
Prosím tě, to bylo v roce 1984.
Ale v roce 1985...
V roce 1985 budeme dobrými přáteli.
Tady je! Můj „hermigo“.
Šťastný nový rok, kámo. - Šťastný nový rok, Chade.
A oběma vám gratuluju.
Jste krásný pár.
Neříkalo se mi to snadno.
Ale zdálo se to být vhodné.
Zvládli jsme to, Hugo. Jsme tu.
Vítej v Acapulcu.
Zvládli jsme to, Memo. Jsme tu. Vítej v naší budoucnosti.
Neuvěřitelný. Splnili jsme si sen, že budeme pracovat spolu.
Pověz mi... Co říkal Héctor?
No, on talent pozná, když ho vidí.
Je nepopiratelný.
Zlepšil se mi den,
ale ještě zbývalo vyřešit jeden problém z roku 1984.
Moji hádku s Donem Pablem.
Hned se vrátím.
Memo Reyes od bazénu.
Done Pablo.
Máximo.
Omlouvám se, jak jsem s vámi včera večer mluvil. Nebylo to vhodné.
Zapomeňte na to. Díky vám a vaší matce
jsou můj syn a vnuk zase součástí mého života.
Nemohu vám dost poděkovat.
Vím, že vás mrzí, že jste nebyl povýšen. Stát se vedoucím bazénu
byl moc krásný sen.
Všechny sny se mi asi nesplní.
Nebo možná musíte snít víc ve velkém.
Podívejte se...
Jestli chcete být v resortu povýšený,
musíte se přiblížit k někomu vlivnému.
Ať se vám to líbí, nebo ne, je to Diane.
Musím se přiblížit k Diane tak jako Héctor?
Ne, Héctor našel zkratku.
Věřte mi, nebude to mít dlouhého trvání.
Ne, musíte být pro Diane nepostradatelný.
Já jsem její pravou rukou
a vy se do léta stanete její levou rukou.
A jak to dokážeme?
To je kouzelný klíč? Do jiného světa?
Ano. Do tajného světa zvaného služební spižírna.
Diane každé ráno před svou kanceláří očekává horkou kávu a noviny.
Od zítřka to je vaše práce.
To bude první fáze.
Pak už bude možné cokoli.
Co tomu říkáte?
Rok 1985 začal velmi dobře.
Jistě! Od toho přece barman je, že?
Na sbírání odpadků, co?
Proč bych měl chodit okolo a servírovat nápoje?
VĚNOVÁNO PAMÁTCE
Překlad titulků: Veronika Ageiwa