ÚTIKÖNYV
Hű! Nagyobb lett a repülőd, amióta utoljára utaztam vele?
Nem hiszem.
Inkább te mentél össze. Na, gyere!
Jó reggelt! - Jó reggelt!
Jaj, ne már...
Köszönöm, Joe.
Nagyon jó kis utunk lesz, Hugo.
Don Pablo temetése holnap lesz,
de ma, miután leszálltunk Acapulcóban,
megmutatom neked a legkedvesebb helyeimet. Nézd csak!
Szóval... Joe.
Ez a hely miért van rajta?
Ó, tényleg. Ha meg akarná nézni.
Azt hittem, világosan megmondtam, hogy nem.
Így volt.
De ha meggondolná magát.
Nem fogom.
Világos? - Miről van szó?
Egy helyről, ahová szeretné, ha mennék, de biztosan nem fogunk.
De lehet.
Elmondjátok, mi ez a hely?
Inkább jobbat mondok.
Témát váltok, hogy elfeledkezz erről a beszélgetésről.
Jöhet a győzedelmes, szívmelengető, csodásan toleráns,
nagyjából igaz meggazdagodásom következő része!
Jól van, akkor csapjunk is bele!
1985 első napja volt, egy új fejezet kezdete.
De 1984 utolsó éjjelét mégsem tudtam kiverni a fejemből.
Julia és Chad eljegyzése.
A vitám Don Pablóval.
Héctor és Diane.
A Juliának szánt karkötő, ami hirtelen minden értelmét elvesztette.
De így is eltökélt voltam, hogy magam mögött tudjam az egészet.
Gyerünk, Máximo! Csak pozitívan! Új év. Új lehetőségek...
Mindeközben
anya is épp a partin történteket próbálta kisilabizálni.
Szerelmem!
Emlékszel még Ramón bácsikádra,
akinél gyanítottuk, hogy nem csak
amolyan „víg agglegény” életet élt?
Tudod, azt gyanítom, hogy a lányunk is...
egy Ramón bácsi.
Azt hiszem, láttam Sarát és Robertát
egy amolyan Ramón bácsis... tett közben.
Jó reggelt! - Jó reggelt!
Nem reagálom túl! Te reagálod túl!
Boldog új évet!
Boldog új évet, szerelmem!
Hű, rajtad meg mi változott meg?
Ó, tudom már! Lekerült a kötés! Hogy van a szemed? Látsz?
Mindent látok.
Hogy néz ki a hajad?
Nem kell betűrnöd a pólót a hotelben?
Fáradtnak tűnsz...
Csak jobb volt, amikor nem láttál.
Este jövök. Legyen szép napod!
Neked is, angyalom!
Úgy legyen!
Komolyan mondom.
Lupe tényleg ki fog rúgni ma.
Amiért az unokahúgával smároltál?
Részben igen, részben meg azért, mert beintettem neki.
Én úgy szerettem ezt a helyet! Meg az embereket.
Ezt a bokrot.
Ezt a bokrot nagyon szerettem itt.
Szia, bokor! Jó volt veled.
Ne félj, Memo! Héctort tegnap kinevezték medencefelügyelőnek,
azaz megüresedett az eddigi helye, amit én meg is szerzek neked!
Mindig is arról álmodoztunk, hogy együtt dolgozzunk.
Tényleg meg tudod győzni Héctort?
Hogyne! Tök egyszerű lesz!
Viszlát, bokor, viszlát, pálmafa,
viszlát, gonosz biztonsági őr, aki sosem tudja a nevemet...
Boldog új évet!
Kérlek titeket, minden vendéget így köszöntsetek ma!
És ne feledjétek: ma mindenki másnapos.
Augusto, Adriana, ma semmi Mötley Crüe!
És végül, ma este hatkor tartjuk a szokásos újévi programunkat,
a bébiteknősök elengedését az óceánba.
Igen! Imádom ezt a hagyományt.
Juliát úgy látni, hogy most már eljegyezték...
Hát, nem volt kellemes, Hugo.
Most pedig munkára!
De mégsem akartam hagyni, hogy az érzelmeim
belerondítsanak 1985 legelső napjába.
Ezért úgy döntöttem, hogy szépen elkerülöm.
Szia! Rájöttem... - Szia!
...hogy nem is beszéltük meg az egész eljegyzés dolgot tegnap este.
Mit gondolsz? Írjunk pro és kontra listát?
Nagyon jó lenne beszélgetni, de vissza kell mennem a recepcióba.
Beszélhetnénk később?
Hogyne. Látod? Az első pro. Nagyon megértő vagyok.
Jól van. Szia!
Akkor jó.
Héctor!
Héctor?
Héctor! - Angolul!
Hector! - Nagyon jó, Máximo.
Üdv az új irodámban! Körbevezetlek.
Várjunk... - Itt van az asztalom,
ott pedig a kávésarok,
és itt történik a varázslat, kérlek alássan.
Nem rossz egy szegény spanyoltól, ugye?
Ó, nagyon klassz!
És gratulálok az előléptetésedhez.
Nyilvánvaló, hogy megérdemelted... Mindenkinél jobban.
Köszönöm.
Az sem árt, hogy a főnököt reszelem.
Ülj csak le, ahová szeretnél!
Tessék!
Szóval tudom, hogy eddig nem voltunk annyira jóban.
De nyertél!
És kezdhetnénk tiszta lappal.
Most, új főnök-barátomként,
mit szólnál, ha felvennéd Memót a régi helyedre?
Sokat jelentene neked?
Igen. Elképesztően sokat. Egész életünkben erre vártunk.
Rossz válasz.
Figyelj, Máximo, szívesen segítenék,
de most nagyon-nagyon-nagyon nehezen tudok koncentrálni.
Látod ezt a széket?
Mint látod, nem gurul eléggé.
Tudod, miért?
Mert...
nincs kereke?
Pontosan! És ki hallott olyan főnökről, akinek nincsen gurulós széke?
Amíg nincs, nem is tudok mással foglalkozni.
Akkor szerezzek neked egy gurulós széket?
Úristen, ez nagyon jó ötlet, Máximo!
Sőt, többet is hozzál! Szeretek válogatni.
Tudod, merre van az ajtó.
Hahó! Hová lett mindenki?
Lupe?
Lupe!
Szia, Memo!
Á! Hová lettek... a többiek?
Mindenki kidőlt ma.
Akkor nem rúghatsz ki,
még ha szeretnél is.
Ó, nem rúghatok ki senkit személyes okokból.
Megnéztem.
Viszont ha nem végzed jól a munkád...
az már más tészta.
Ó, és amúgy
elromlott az összes mosógép.
ÜZEMEN KÍVÜL
De én látom...
Kézzel kell kimosnod ezeket a lepedőket és törölközőket
az egész hotelre a nap végéig.
És ha nem teszem?
Búcsút mondhatsz a munkádnak.
És a lánynak is.
De Lorenának miért?
Az unokahúgomnak csak a dolgos férfiak tetszenek.
SZENZÁCIÓ! MEXIKÓ TV
Üdv, ez itt a...
Szenzáció! Mexikó.
Minden olyan hírrel, ami eddig nem érdekelte.
Én a házigazda, Fabián Solares vagyok,
a „Pletykahattyú”.
Bár a lánya kedvenc zenekara, a Menudo igen ártatlannak tűnik,
a tagok igencsak sokat rosszalkodtak az ünnepek alatt...
(a tévéből) Múlt héten
a csapat a megérdemelt pihenését töltötte a parton...
Nagyon helyes fiúk!
Ugye, Sara?
Mondd... melyik a kedvenced? Robby Rosa? Charlie Masso?
Várj még pár évet, szerintem azzal a Ricky Martinnal is szépek lennétek!
Én inkább Johnnyt szeretem.
Lehet, nem ő a leghelyesebb, de ő tartja egyben a csapatot.
Nem beszélhetnénk másról?
Bármiről!
Túl sok időt töltesz Máximo barátnőjével!
Mit...
akarsz ezzel mondani?
Azt, hogy sülve-főve együtt vagytok.
Rossz hatással van rád!
Nincs valami kedves fiú, akivel szívesebben töltenéd az időt?
Komolyan mondom, te vagy az egyetlen anya,
aki azt akarja, hogy a lánya fiúzzon!
És egyetértek. Johnny a király!
Na ugye! Egyértelmű...
Diane? Jó reggelt!
Valóban. Csodálatos ez a reggel.
Van valami baj?
Hajnal ötig buliztam a befektetőkkel.
Az asztal alá ittuk egymást.
Azt hiszem. Én legalábbis ott ébredtem.
De a fenébe is, megérte, mert adnak nekünk pénzt!
Megmenekült a szálló!
Halkabban, Diane!
Ez csodálatos hír!
Nekem is jól sikerült az estém.
Víctor fiam meglátogatott az unokámmal.
Bocs. Le kell hunynom a szemem. Nem alszom.
Csak most annyira inog minden, hogy egy jachtra képzelem magam.
Tizennyolc év. Ennyi maradt ki a fiammal. Viszont...
Mi ez a zaj, és hogy lőhetnénk le?
Máximo!
Te mit csinálsz? - Kell egy szék.
Vagyis... kettő?
Hozzál a raktárból!
És keress meg később!
Beszélnünk kell a tegnap estéről.
Don Pablo még mérges volt rám,
amiért csúnyán beszéltem vele előző este.
De nem bújhattam el előle örökre.
Viszont Julia elől...
Máximo!
Nem, Julia elől sem.
Ó, Julia, szia!
Jó, ez már a második ma, hogy elbújsz előlem.
Hogy? Én? Nem. Én nem is bujkáltam.
Figyelj, én...
Figyelj, megértem! Furcsa lehetett látni az egész eljegyzést.
Őszintén szólva én is furcsán éreztem magam közben.
Tényleg? Szerintem aranyos volt.
Nagyon...
chades.
De meg akartam kérdezni, hogy minden rendben-e veled és velünk.
Nem tudom. Nem tetszett, ahogy tegnap este elváltunk.
Velem és velünk is minden oké. Ne aggódj miattam, miattunk, miattuk!
Mennem kell.
Elnézést!
Ha kell valami, amivel írhat, vagy nagyon sok valami, amivel írhat,
tudok tollat küldetni a szobájába.
Én nem vendég vagyok. Csak ellopom ezeket.
Ó, értem.
Biztonságiak! - Várj! Pillanat!
Még be sem mutatkoztunk. Isabel vagyok.
Máximo. Örvendek. Biztonságiak!
Semmi? - Megmagyarázom.
Tudod, van az az „eredeti, helyi pozole” leves az ebédmenütökön.
Az az „eredeti, helyi étteremből” van, ahol dolgozom,
csak most pár hétig szabadságon voltam.
És a pozoléért tollban... fizet a hotel?
Utálom a hoteleket. Kirabolják a turistákat, kihasználják a helyieket...
de az étteremnek szüksége van rá, hogy fennmaradhasson.
Ezért akárhányszor levest hozok, valamit elhozok cserébe.
Apróságokat. Vehetjük dacnak is.
Á, értem. Akkor mégsem kell a bilincs...
Kár! Mit is mondtál, hogy hívnak?
Máximo. Leírnám, de nincs több tollunk.
Legyen ez! - Jó választás.
Akkor felveszed Memót?
Kit? - Memót.
Én segítenék. De tényleg.
De nem vehetek fel jelentkezőket...
interjú nélkül.
Hozom...
Bocs, amigo, nem az én szabályom. Ja!
De mégis.
Jöjjenek le hatkor a partra, teknősöket engedünk el! Nagyon jó lesz.
Pici teknősök! - Isabel!
Visszajöttél!
Milyen volt a dél-amerikai körút Miguellel?
Csodálatos volt...
miután megszabadultam Migueltől.
Kiderült, hogy mekkora tapló,
ezért egy reggel Limában
kiosontam a hotelszobából a cuccaimmal.
Meg az övével.
Mi az? Hagytam neki egy pár zoknit.
Nem vagyok én szörnyeteg.
Sajnálom, hogy nem működött a dolog.
Ne sajnáld! Jó itthon lenni. Hiányzott a családom. Hiányzott Acapulco.
És te is.
Többet nem megyek el.
Na,
mesélj az eljegyzésről!
Te már tudsz róla?
Szerintem már fél Mexikó tud róla! Gyerünk! Mutasd a gyűrűt!
Szép.
Mi a baj?
Tudom, hogy örülnöm kéne... az egésznek. Csak...
Mostanában... bizonytalan volt a kapcsolatunk...
Aztán Chad fogta magát,
és eljegyzett egy csomó idegen előtt, annyira kínos volt...
Nem tudom, készen állok-e rá.
Ennek így van értelme?
Neked igen. Te mindig mindent túlgondolsz.
Hozzá akarsz menni, vagy sem?
Nem tudom! Mi lesz, ha rosszul választok?
Az jó... mert akkor tudod, mi volt a helyes döntés!
Néha rossz döntéseket kell hoznunk, hogy rátaláljunk a helyes útra.
Például ha nem megyek el arra az útra Miguellel,
akkor nem jövök rá, hogy inkább megetetem magam egy macival,
mint hogy a barátnője legyek.
Úgy érzem, bárhogy is döntök, azzal csak csalódást okozok valakinek.
Akkor ne izgulj mások miatt!
Döntsd el, és hajrá!
Most mennem kell.
Szeretlek!
Roberta... baj van!
Köszönjük a vásárlást!
Szerintem anya gyanút fogott!
Mégis miért? A bátyád barátnője vagyok.
Vagyis „álbarátnője”.
Jaj, ne! Tudja, hogy az vagyok?
Nem tudom, hogy tudja-e!
Lehet, meglátta, ahogy ölelkezünk.
Minek kellett neki rendbe hozatni a buta szemét?
Mondja csak! Egy kiló tortillát kér? Vagy felet?
Most mit csináljunk? Ez nagyon nem jó... egyikőnknek sem!
Ha apa rájön, kinyír engem!
Ezért nem jöhetsz át hozzánk, csak ha Máximo is ott van.
Máshol kell találkoznunk, mint például itt.
És egy kilót kérek belőle, köszönöm!
Tessék!
Köszönöm szépen, ismeretlen személy!
Memo!
Több melóba telt, mint gondoltam,
de lebeszéltem az interjút Héctorral.
Siessünk, mielőtt meggondolja magát! - Ez nagyszerű!
De ha nem fejezem be a mosást,
Lupe kipenderít innen. Muszáj maradnom. De a jó hír az...
hogy mindjárt végzek!
Bocsánat...
ezt a halmot most vettem észre a sarokban.
Ez az összes.
Mondjuk, a többi sarkot nem néztem még meg...
Menjünk!
Szóval ez az én birodalmam, hölgyeim.
Mostantól én vagyok Héctor, a medence-főigazgató.
Elnézést! Sürgős medencés ügy.
Köszönöm, hogy fogadsz engem, Héctor!
Azt akartam... - Név?
Memo Reyes,
de ezt már... - Munkatapasztalat.
Ezt most muszáj?
Itt én teszem fel a kérdéseket! - Igenis.
Jól figyelj! - Oké.
Egyszerre két napágyas rendelésed is van,
de közben elkészült az étel három másik napágyasnak is.
Mennyi idő telhet el
az első és a második rendelés szervírozása között,
hogy Mr. Randall gazpachója ne hűljön ki?
Beugratós kérdés. A gazpacho alapból hideg.
Elismerésem.
Anélkül, hogy visszanéznél, sorolj fel mindent, amivel foglalkoznunk kell! Mehet!
Könnyű. Három napágyon nincs törölköző,
két poharat azonnal újra kéne tölteni,
és a szürke bikinis hölgy épp téged bámult.
Úgyhogy szerintem bejössz neki.
Az utolsó túl könnyű volt. Egyértelmű, hogy bejövök neki.
De azért...
Nem rossz.
Viszont meg kell hallgatnom a többi jelöltet is,
mielőtt meghozom a végleges döntésemet.
Sok szerencsét, papi!
Ki fognak rúgni.
Én meg dolgozhatok vele a hátralévő életemben.
Viszlát, jacuzzi! Viszlát, tökéletes kilátás!
Viszlát, mindent túldramatizáló, ámde csodálatos énekesek!
Szia! - Most zavarok?
Mert később is... - Nem, nem zavarsz.
Csak nekikezdek a ruháknak, amiket édesanyád rendelt az ajándékboltba.
Szuper. Szóval sokat agyaltam a dolgon,
és szeretnék bocsánatot kérni a tegnap estéért.
Próbáltam valami nagy gesztust tenni,
és különleges dolgot tenni érted, de... Hülyeség volt.
Úgy érzed, hülyén viselkedtél?
Nagyon.
És nem lett volna szabad ekkora nyomás alá helyezni.
Jól elvagyunk.
És nem muszáj jegyben járnunk.
Gondolkozhatsz, ameddig szeretnél.
Én és a törékeny egóm... megértjük ezt.
Akkor szerencsés vagyok, hogy rád találtam, nem?
Én is mindig ezt mondom,
rólad, nem rólam.
De igen... Nagyon klasszak vagyunk.
Igen.
Két klassz ember...
akire most vár egy esküvő.
Várj, ez azt jelenti...
Biztos? - Miért is ne? Csináljuk!
Úgy örülök! Megyek, elmondom anyának!
Jó.
Szia, anya! Hoztam tortillát.
Segítek neked enfrijoladast csinálni vacsira!
Holnap elmegyek a piacra is, ha szeretnéd.
Vagy gyógyszerért. Vagy a henteshez.
Bármi is kell...
mert szeretnék többet segíteni.
Ó, bizony. Nagy a baj.
Uraim, megkezdjük a leszállást Acapulcóba.
Azta! Ez gyors volt.
A magángépnél nincs is jobb.
Ugye, Joe? - Bizony, főnök.
Nem is értem, miért nincs minden embernek magángépe.
Eljött az idő, hogy elengedjük a teknősöket,
és pont olyan szerencsém volt,
hogy mindenki ott volt,
akit próbáltam elkerülni.
Figyelem! Figyelem, jöjjenek ide!
Jöjjenek közelebb!
Így ni, hozzám! Bátran!
Íme az egyik kedvenc hagyományom a Las Colinasban!
Minden évben útjukra engedjük a kis teknősöket.
Beto, elmagyaráznád, hogy megy ez?
A teknősök a parton hozzák világra a tojásaikat.
Tudom, hogy érzel.
Mi eltemetjük őket a homokba. A teknősök kikelnek.
Aztán a raktáramban tartjuk őket. Amit nem szeretek.
Teknősszagú a kezem. Minden koktélom teknősszagú lesz.
Utálom ezt az egészet.
És most, az év legelső napján
kiengedjük őket az óceánba, hogy elkezdhessék csodálatos életüket.
Hasonlóan éreztem magam a válópapír aláírása után.
Akkor ne is húzzuk az időt,
engedjék el a teknőseiket!
Köszönöm, Beto.
Akkor
pont úgy éreztem magam, mint az a pici teknős, Hugo.
Magányosan, küszködve, minden akadályt kikerülve.
Na ácsi! Te tényleg egy babateknőshöz hasonlítod magad?
Miért is ne?
Baromi cuki vagyok.
Fogadd el!
Mert abban a pillanatban épp egy csoda készülődött.
A teknősöm váratlanul erőre kapott.
Nem hagyta, hogy a part, a hely, a pillanat az útját állja.
Ehelyett egyenesen fejest ugrott a vízbe.
És akkor tudtam, hogy nekem is ideje szembenéznem a dolgokkal.
Elég a szórakozásból!
Mit kérsz, hogy felvedd Memót?
A borravalód felét. - Legyen!
Miért mentél bele? Kellett az a pénz!
De a győzelem annál is inkább.
De ne aggódj, még nincs vége!
Julia.
Bevallom. Tényleg kerültelek eddig.
Kicsit fura volt látni az eljegyzésedet,
de tudd, hogy támogatom a dolgot!
Nagyon örülök neked és Chadnek.
Jó. De biztos, hogy nem haragszol?
Mindazok után, hogy...
Ugyan, az az 1984-es énünk volt!
De az 1985-ös énünk,
szerintem azok nagyon jó barátok lesznek.
Itt is van! A „hermigóm”.
Boldog új évet, haver! - Neked is, Chad!
És gratulálok nektek!
Szép pár vagytok.
Nem volt könnyű kimondanom.
De akkor úgy éreztem, így a helyes.
Sikerült, Hugo! Tényleg itt vagyunk.
Isten hozott Acapulcóban!
Sikerült, Memo! Tényleg itt vagyunk. Isten hozott a jövőnkben!
Ez hihetetlen! Tényleg valóra válik az álmunk, és együtt dolgozhatunk.
Na, mit mondott Héctor?
Hát... felismerte a benned rejlő tehetséget.
Nem csodálom.
A napom végül jól alakult,
de még hátravolt egy 1984-es gondom.
A vitám Don Pablóval.
Mindjárt jövök.
Memo Reyes, a medencés fiú.
Don Pablo.
Máximo.
Sajnálom, amiért csúnyán beszéltem önnel tegnap. Nem volt helyénvaló.
Felejtsd el a tegnapot! Mert hála neked és édesanyádnak,
a fiam és az unokám visszatért az életembe!
Ezért örökké hálás leszek nektek.
Tudom, dühös vagy, mert nem lettél medencefelügyelő...
Szép álom volt.
Hát, nem minden álmom válhat valóra.
Vagy... talán csak nagyobbat kell álmodnod!
Figyelj... Ha feljebb akarsz lépni,
közelebb kell kerülnöd a vezetéshez.
És, akár tetszik, akár nem,
ez Diane-t jelenti.
Úgy kell közelebb kerülnöm hozzá, ahogy Héctor is tette?
Nem, Héctor ügyeskedett.
Nem lesz tartós a dolog.
Nem, téged nélkülözhetetlenné kell tennünk.
Jelenleg én vagyok a jobbkeze,
és nyárra azt akarom, hogy te legyél a bal.
És ezt hogy akarjuk elérni?
Ez egy varázskulcs? Egy másik világba?
Igen. Amit úgy hívnak, hogy...
a szolgálati kamra.
Diane minden reggel elvárja,
hogy forró kávé és újság fogadja az irodájánál.
Holnaptól kezdve ez a te feladatod lesz.
Ez lesz az első lépés.
Aztán a határ a csillagos ég!
Mit szólsz hozzá?
Azt, hogy 1985 nagyon jól indul.
Hogyne! Mire is való egy pultos...
Szemétszedésre?
Amúgy is, ki mondta, hogy italt szolgáljak fel...
ANTONIO TOVAR JR. EMLÉKÉRE
A feliratot fordította: Alimuradov Dóra