REISEHÅNDBOK
Jøss. Har flyet ditt blitt større siden sist?
Jeg tror ikke det. Kanskje du har blitt mindre. Kom.
Morn. -Morn.
Herregud.
Takk, Joe.
Jeg har planlagt en flott tur for oss, Hugo.
Don Pablos minnegudstjeneste er i morgen, men i dag, etter at vi lander i Acapulco,
skal jeg vise deg noen av stedene i byen som betyr mest for meg. Se.
Vi skal... Joe.
Hvorfor er det stedet oppført her? -Å, ja. I tilfelle du ville stikke innom.
Jeg sa at jeg ikke ville stikke innom. -Det gjorde du.
Men du kan ombestemme deg.
Jeg ombestemmer meg ikke. Forstått? -Hva er det dere snakker om?
Joe vil at vi skal dra et sted som vi garantert ikke skal dra til.
Men det kan hende.
Skal du fortelle meg hvor? -Jeg skal gjøre noe bedre enn det.
Jeg skal snakke om noe annet så du kan glemme denne samtalen.
Tiden er inne for et nytt kapittel av min triumferende,
hjertevarmende, omfattende, for det meste sanne armod til rikdom-livshistorie.
Ok. Da setter vi i gang.
Det var den første dagen i 1985, en tid med nye begynnelser.
Men uheldigvis greide jeg ikke å slutte å tenke på den siste kvelden i 1984.
Julia og Chads forlovelse.
Krangelen min med Don Pablo. Héctor og Diane.
Armbåndet jeg kjøpte til Julia som nå hadde mistet all sin betydning.
Men jeg var fast bestemt på å legge forrige kveld bak meg.
Kom igjen. Vær positiv. Nytt år. Ny Máximo.
Moren min prøvde også å skjønne hva som skjedde på nyttårsaften.
Min kjære.
Husker du din onkel Ramón,
som vi mistenkte at ikke bare var en
"festlig, enslig ungkar" hele livet sitt?
Jeg begynner å lure på om datteren vår
er en onkel Ramón.
Jeg tror jeg så at Sara og Roberta
gjorde noe som kan ha vært litt... Ramón-aktig?
God morgen. -God morgen!
Jeg overreagerer ikke! Du underreagerer!
Godt nyttår!
Godt nyttår, vennen.
Jøss, hvorfor ser du så annerledes ut?
Du har tatt av bandasjen! Går det bra med øynene? Kan du se?
Jeg kan se alt. Hvorfor er håret ditt sånn?
Må du ikke stappe skjorta ned i buksa på jobb? Du ser sliten ut.
Jeg likte det bedre sånn det var.
Vi ses i kveld. Ha en flott dag!
Du også, engelen min.
Jeg skal prøve.
Jeg mener det. Jeg tror virkelig at Lupe vil gi meg sparken i dag.
Fordi du klinte med niesa hennes?
Delvis på grunn av det, og delvis fordi jeg viste henne fingeren.
Fy søren, jeg elsket dette stedet. Og folkene. Og denne busken.
Jeg elsket virkelig denne busken.
Farvel, busk. Det var fint så lenge det varte.
Slapp av, Memo. Héctor ble forfremmet til bassengsjef i går.
Det betyr at det er en ledig stilling ved bassenget, som betyr
at jeg skal skaffe deg den jobben. -Vi har drømt om å jobbe sammen der.
Tror du at du kan overtale Héctor? -Klart det. Hvor vanskelig kan det være?
Farvel, fortauskant. Farvel, palmer.
Farvel, slemme sikkerhetsvakt som aldri husker navnet mitt.
Godt nyttår!
Jeg vil høre at alle sier det til gjestene våre i dag.
Og vennligst husk at alle gjestene er bakfulle etter i går.
Så Augusto, Adriana, ikke noe Mötley Crüe.
Til slutt. Klokka 18 i dag har vi ritualet vårt på første nyttårsdag.
Vi skal slippe skilpaddeunger ut i havet.
Ja! Jeg elsker denne tradisjonen.
Å se Julia igjen og vite at hun nå var forlovet...
Vel, det sugde, Hugo.
Alle sammen, begynn å jobbe.
Men jeg skulle ikke la det at Julia såret meg
komme i veien for den aller første dagen i 1985.
Derfor unngikk jeg henne fullstendig.
Hei sann. Jeg innså akkurat... -Hei.
...at vi aldri ble ferdig med "er vi forlovet eller ikke"-samtalen.
Skal vi lage en for og imot-liste?
Jeg vil prate, men jeg må hjelpe til i resepsjonen. Kan vi prate senere?
Absolutt, ja. Første argument for. Jeg er forståelsesfull.
Ok. Ha det.
Greit. Ja.
Héctor!
Héctor?
Héctor! -Engelsk, takk.
Hector! -Veldig bra, Máximo.
Velkommen til mitt nye kontor. Vil du ha en omvisning?
Mener du... -Her er skrivebordet mitt.
Der borte er kaffestasjonen.
Og her er det magien på sjefsnivå finner sted.
Ikke så verst for en ydmyk spanjol. -Å, det er utrolig.
Og gratulerer med jobben som bassengsjef.
Du fortjente det åpenbart mer enn noen annen.
Takk. Det hjalp også at jeg ligger med sjefen.
Sett deg hvor du vil.
Vær så snill.
Jeg vet at du og jeg tidligere kanskje ikke var så snille mot hverandre.
Men du vant!
Jeg syns vi burde begynne på nytt. Som min nye sjef/venn,
hva sier du til å gi Memo din gamle jobb?
Betyr dette mye for deg?
Ja. Det betyr alt. Vi har ønsket dette hele livet.
Feil svar. Máximo, jeg skulle gjerne ha hjulpet deg,
men det er veldig, veldig vanskelig for meg å fokusere nå.
Ser du denne stolen?
Den ruller ikke så godt, som du kan se. Vet du hvorfor?
Fordi...
...den ikke har hjul?
Det stemmer. Hvem har hørt om en sjefsstol uten hjul?
Jeg kan ikke tenke på noe annet før dette blir fikset.
Skal jeg skaffe deg en stol med hjul? -Herregud, for en god idé, Máximo.
Gi meg noen alternativer. Jeg liker å ha valgmuligheter.
Du kan finne veien ut selv.
Hallo? Hvor er alle sammen?
Lupe?
Lupe!
Hallo, Memo.
Hvor er alle sammen?
Alle de andre ansatte er syke i dag.
I så fall kan du vel ikke gi meg sparken om du så ville det?
Jeg får ikke lov til å gi noen sparken av personlige grunner. Jeg sjekket.
Men hvis du ikke gjør en skikkelig jobb, er det en helt annen sak.
Å, forresten,
alle vaskemaskinene er ødelagt.
I USTAND
Men jeg ser...
Du må vaske for hånd alt sengetøyet og alle håndklærne
fra hele hotellet innen slutten av dagen.
Og hvis jeg ikke gjør det?
Da mister du jobben.
Og jenta.
Hvorfor skulle jeg miste Lorena også?
Niesa mi liker bare menn som har en jobb.
Velkommen tilbake til Espectacular!
Alle nyhetene du ikke visste at du trengte å vite.
Jeg er verten deres, Fabián Solares, "sladdersvanen".
Din datters yndlingsband Menudo virker kanskje uskyldig,
men du kan nok bli overrasket over hva de gjorde i juleferien.
(på TV) Forrige uke dro gruppen på stranda for å ta en velfortjent ferie...
De guttene er veldig søte.
Eller hva, Sara?
Hvem er favoritten din? Robby Rosa? Charlie Masso?
Om noen år tror jeg at du og Ricky Martin kan bli litt av et par!
Personlig liker jeg Johnny.
Kanskje ikke den kjekkeste, men det er han som holder gruppa sammen.
Kan vi snakke om noe annet?
Hva som helst annet?
Du er for mye sammen med Máximos kjæreste!
Hva betyr det?
Det betyr at dere alltid er sammen. Hun har dårlig innflytelse på deg!
Er det ikke en snill gutt du vil henge med i stedet?
Ærlig talt, du er den eneste moren jeg vet om
som vil at datteren skal tilbringe mer tid med gutter!
Og jeg er enig. Utvilsomt Johnny.
Ser du? Det er åpenbart Johnny.
Diane? God morgen.
Det er det. Det er en strålende morgen.
Er det noe galt?
Jeg var ute med investorene til klokka fem.
Vi drakk hverandre under bordet.
Tror jeg. Jeg vet bare at jeg våknet under et bord.
Men, fy søren, det var verdt det, for de gir oss pengene.
Resorten er reddet!
Ikke så høyt, Diane.
Det er en vidunderlig nyhet.
Jeg hadde også en stor kveld i går.
Sønnen min Víctor besøkte meg med sønnesønnen min.
Unnskyld, jeg må lukke øynene. Jeg sover ikke.
Når alt gynger så mye, later jeg som om jeg er på en yacht. Fortsett.
Atten år. Så mye tid har jeg mistet med sønnen min. Men på en måte...
Hva er den lyden, og hvordan kan vi drepe den?
Máximo.
Hva driver du med? -Jeg trenger en stol. Eller to?
Ta dem fra utstyrsrommet.
Og kom og finn meg senere. Jeg må snakke med deg om i går kveld.
Don Pablo var fortsatt sint på meg for hvordan jeg hadde snakket til ham.
Jeg kunne ikke unngå ham for alltid.
Julia, derimot...
Máximo. -Niks. Jeg kunne ikke unngå henne heller.
Å, Julia. Hei.
Det er andre gang du gjemmer deg for meg i dag.
Hva? Jeg? Nei. Det var ikke det jeg gjorde.
Jeg...
Jeg skjønner det. Det må ha vært veldig rart å se frieriet.
For å være ærlig var det rart å motta frieriet.
Jaså? Jeg syntes det var herlig.
Veldig...
...Chad.
Jeg vil bare forsikre meg om at alt er i orden med deg og oss.
Jeg likte ikke hvordan det endte mellom oss i går kveld.
Det går bra med meg og oss. Ikke tenk på meg eller oss eller deg eller dem.
Jeg må gå.
Unnskyld.
Hvis du trenger noe å skrive med, eller mye å skrive med,
kan jeg sende flere penner til rommet. -Jeg bor ikke her. Jeg stjeler dem.
Å, jeg skjønner.
Vakter! -Hei, vent litt!
Vi har ikke presentert oss. Isabel. -Máximo. Hyggelig å møte deg. Vakter!
Vakter? -Jeg skal forklare.
Du vet den "autentiske, lokale pozolen" på lunsjmenyen?
Fra den "autentiske, lokale restauranten" jeg jobber på. Jeg leverer den.
Jeg har bare vært borte de siste månedene.
Og til gjengjeld for pozolen betaler hotellet deg med penner?
Jeg hater disse hotellene. De flår turistene og utnytter oss lokale,
men restauranten må samarbeide med dem for å overleve.
Så hver gang jeg leverer pozolen, tar jeg med meg noe tilbake.
Ikke noe stort. Bare en liten trasshandling.
Jeg skjønner. Da trenger jeg vel ikke håndjern.
Så synd. Hva var det du het igjen?
Máximo. Jeg kunne ha skrevet det ned, men vi er tomme for penner.
Vi går for denne. -Godt valg. Blir Memo ansatt?
Hvem? -Memo.
Máximo, jeg ønsker virkelig å hjelpe deg.
Men jeg kan ikke ansette en kandidat uten et intervju først.
Jeg henter ham. -Beklager. Jeg lager ikke reglene. Vent.
Jo, det gjør jeg.
Bli med når vi setter fri skilpaddene klokka 18. En unik opplevelse.
Skilpaddeunger. -Isabel!
Du er tilbake!
Hvordan var turen i Sør-Amerika med Miguel?
Den var utrolig da jeg kvittet meg med Miguel.
Han var en drittsekk,
så en morgen i Lima snek jeg meg ut av hotellet med alle sakene mine.
Og alle sakene hans.
Hva? Jeg la igjen et par sokker til ham. Jeg er ikke et monster.
Så trist at det ikke fungerte.
Nei da. Jeg er glad for å være tilbake! Jeg savnet familien min og Acapulco.
Jeg savnet deg. Jeg vil aldri dra igjen.
Nå, fortell meg om forlovelsen din!
Har du hørt om det alt?
Halve Mexico har hørt om det alt! Kom igjen, nå! Vis meg ringen!
Så fin den er.
Hva er galt?
Jeg vet jeg skal være glad for alt dette, men...
Det har gått opp og ned med oss i det siste.
Så kom Chad med et fryktelig pinlig frieri foran masse fremmede.
Jeg vet ikke om jeg er klar. Gir det mening?
Med deg gjør det det. Du tenker alltid for mye på ting.
Vil du gifte deg med ham eller ikke? -Jeg vet ikke! Hva om jeg tar feil valg?
Flott, for da får du vite hva det rette valget var!
Noen ganger må man ta dårlige valg for å finne den rette veien.
Hvis jeg ikke hadde dratt på turen med Miguel,
ville jeg ikke visst at jeg heller vil bli spist av en bjørn enn å være dama hans.
Jeg føler at samme hva jeg gjør, kommer noen til å bli skuffet.
Så slutt å tenke på andre folk.
Bare ta et valg og gjør det.
Jeg må gå, ok? Glad i deg.
Roberta, vi har et problem. -Kos deg med tortillaene!
Jeg tror mamma mistenker oss.
Hva snakker du om? Jeg dater broren din. Vel, på liksom.
Å nei. Vet hun at det er på liksom? -Jeg vet ikke hva hun vet.
Kanskje hun så at vi koste i går kveld.
Hvorfor måtte hun fikse de dumme øynene sine?
Vil du ha en kilo tortillaer, frøken? En halv kilo?
Hva skal vi gjøre? Dette kan være ille for oss begge. Pappa vil drepe meg.
Derfor kan du ikke besøke meg med mindre Máximo er der.
Vi må finne andre steder å møtes, som rundt her.
Og jeg tar en halv kilo tortillaer, takk.
Vær så god.
Tusen takk, person jeg ikke kjenner.
Memo!
Litt mer arbeid enn forventet, men du skal på intervju med Héctor.
Men vi må gå før han ombestemmer seg. -Så flott!
Men hvis jeg ikke vasker alt, får jeg sparken av Lupe. Jeg må bli her.
Men den gode nyheten er at jeg snart er ferdig.
Unnskyld.
Jeg la ikke merke til denne haugen i hjørnet.
Dette skal være alt.
Men jeg har ikke sjekket de andre hjørnene ennå.
Vi går.
Så, ja. Dette er kongeriket mitt, damer.
Dere kan nå kalle meg bassengdirektør Héctor.
Unnskyld meg. En viktig bassengsak.
Tusen takk for at du møter meg, Héctor... -Navn?
Memo Reyes, men det vet du... -Arbeidserfaring.
Er det nødvendig?
Hvem er det som stiller spørsmålene? -Du.
Følg med. -Ok.
Du tar imot bestillinger fra to sjeselonger på en gang,
men maten til tre andre sjeselonger står klar til å bli hentet i baren.
Hvor lang tid kan du bruke på første bestilling før du leverer den andre,
så Mr. Randalls gazpacho ikke blir kald?
Lurespørsmål. Gazpacho serveres kald.
Imponerende.
Uten å snu deg rundt, fortell meg alt som krever vår oppmerksomhet bak oss. Gå.
Lett. Tre sjeselonger mangler håndklær, to har drinker som trenger påfyll
og kvinnen i grå bikini ga deg et blikk, så jeg tror du har en sjanse.
Den siste var for lett. Selvfølgelig har jeg en sjanse.
Likevel...
Ikke så verst.
Men jeg må møte noen andre kandidater før jeg bestemmer meg.
Lykke til, papi.
Du får sparken, og jeg kommer til å jobbe for ham resten av livet.
Farvel, boblebad. Farvel, perfekte utsikt.
Farvel, overdramatiske, men fengslende bassengsangere.
Hei. -Passer det dårlig nå?
Jeg kan komme tilbake... -Nei, det går bra.
Jeg prøvde å komme i gang med kjolene moren din bestilte til gavebutikken.
Flott. Jeg har tenkt mye på dette,
og jeg ville bare si at jeg er veldig lei meg for i går kveld.
Jeg ville gjøre noe stort for å imponere deg
og få deg til å føle deg unik. Det var teit.
Syns du at du var teit?
Veldig teit. Og jeg skulle aldri ha satt deg i den situasjonen.
Vi har noe fint, ikke sant? Vi trenger ikke å bli forlovet akkurat nå.
Ta all den tiden du trenger.
Jeg og mitt skjøre ego syns det er helt greit.
Jeg er visst heldig som fant deg.
Det er det jeg alltid sier.
Om deg, ikke om meg.
Men vi er helt fantastiske.
Det er vi.
Bare to fantastiske folk...
...som har et bryllup å planlegge.
Vent, betyr det...
Er du sikker? -Hvorfor ikke? Vi bare gjør det.
Jeg gleder meg. Jeg skal si det til mamma.
Ok.
Hei, mamma! Jeg kjøpte tortillaer. Vi kan lage enfrijoladas til middag.
Jeg kan dra til markedet for deg i morgen. Eller til apoteket eller slakteren.
Hva enn du trenger. Jeg vil hjelpe til mer.
Å ja. Vi er i alvorlig trøbbel.
Vi begynner nedstigningen til Acapulco.
Jøss. Det gikk fort. -Man må ta privatfly.
Eller hva, Joe? -Det stemmer, sjef.
Hvorfor har ikke alle privatfly?
Vi skulle slippe fri skilpaddeungene,
og alle jeg prøvde å unngå, var tilfeldigvis der, samlet på ett sted.
Alle sammen, vennligst kom hit. Alle sammen, kom nærmere.
Det stemmer, kom bort hit.
Velkommen til en av yndlingstradisjonene mine på Las Colinas.
Den årlige tradisjonen hvor vi slipper fri skilpaddeungene.
Beto, vil du forklare hvordan det funker?
Skilpadder legger egg i sanden.
Jeg vet hvordan du har det.
Vi begraver dem på stranden. Eggene klekkes.
Skilpaddene er på lageret mitt. Og jeg vil ikke ha dem der.
Hendene mine lukter skilpadde. Alle drinkene jeg lager, lukter skilpadde.
Jeg hater denne tradisjonen.
Og nå, på denne strålende nyttårsdagen,
får vi alle slippe dem ut i havet så de kan begynne sine vidunderlige, nye liv.
Jeg følte det samme da jeg skilte meg for første gang.
Så uten mer ståhei:
Alle sammen, slipp fri skilpaddene deres.
Takk, Beto.
I det øyeblikket følte jeg at jeg var den skilpaddeungen, Hugo.
Alene, sliter, unngår alt som er foran meg.
Vent litt. Sammenligner du deg med en skilpaddeunge?
Hvorfor ikke? Jeg er nusselig. Så bare godta det.
I det øyeblikket skulle det skje noe mirakuløst.
Plutselig kom skilpadden min til hektene.
Han ville ikke la denne stranda, dette stedet, dette øyeblikket slå ham.
I stedet stupte han ut i vannet med hodet først.
Da visste jeg at tiden var inne for at jeg også måtte slutte å unngå ting.
Slutt å tulle, Héctor. Hva må til for at Memo får jobben?
Halvparten av driksen din? -Avtale.
Hvorfor sa du ja til det? Du trengte pengene.
Jeg trengte seieren enda mer. Men slapp av. Jeg var ikke ferdig ennå.
Julia. Jeg innrømmer det. Jeg unngikk deg tidligere.
Det var rart å se at du ble forlovet, men jeg støtter det fullt ut.
Og jeg er veldig glad på dine og Chads vegne.
Ok. Men er du sikker på at du ikke er sint?
Etter alt som har... -Det var oss i 1984.
Men jeg tror at oss i 1985 vil være veldig gode venner.
Der er han! Min "hermigo".
Godt nyttår, kompis. -Godt nyttår, Chad.
Og gratulerer, dere to.
For et flott par.
Det var ikke lett å si, men der og da føltes det som det rette å si.
Vi greide det, Hugo. Vi er her.
Velkommen til Acapulco.
Vi greide det, Memo. Vi er her. Velkommen til fremtiden vår.
Jeg kan ikke tro det. Drømmen vår om å jobbe sammen går i oppfyllelse.
Så hva sa Héctor?
Han bare gjenkjenner talent når han ser det.
Det er unektelig.
Selv om dagen min hadde blitt bedre,
var det fortsatt én ting til fra 1984 jeg måtte konfrontere.
Krangelen min med Don Pablo.
Jeg er snart tilbake.
Memo Reyes, bassenggutt.
Don Pablo.
Máximo.
Jeg er lei for hvordan jeg snakket til deg i går. Det var upassende.
Glem gårsdagen. På grunn av deg og moren din
er sønnen og sønnesønnen min tilbake i livet mitt.
Jeg kan aldri få takket deg nok.
Jeg vet du er sint fordi du ikke ble forfremmet. Bassengsjef...
Det var en fin drøm å ha.
Alle drømmene mine kan vel ikke gå i oppfyllelse.
Eller kanskje du bare trenger større drømmer.
Hør her. Hvis du virkelig ønsker å komme deg opp og frem her,
må du komme deg nærmere maktsenteret.
Og enten du liker det eller ei, så er det Diane.
Må jeg komme meg nærme Diane slik Héctor kom nærme Diane?
Nei. Héctor fant en snarvei.
Tro meg, det vil ikke vare.
Nei, jeg vil gjøre deg uunnværlig for Diane.
Hvis jeg nå er hennes høyre hånd,
skal du innen sommeren bli hennes venstre hånd.
Og hvordan skal vi gjøre det?
Er det en magisk nøkkel til en annen verden?
Ja. En hemmelig verden som også kalles anretningsrommet.
Hver morgen forventer Diane å få en kopp kaffe og en avis på kontoret.
Fra og med i morgen er det din jobb.
Det er den første fasen.
Etter det er alt mulig.
Hvordan låter det? -Som om 1985 har fått en veldig god start.
Selvfølgelig. Derfor man har bartender. For å plukke søppel.
Hvem sa at jeg skulle ønske å servere drinker?
TIL MINNE OM ANTONIO TOVAR JR.
Tekst: Espen Stokka