RESEGUIDE
Wow. Har ditt plan växt sen sist jag åkte med det?
Det tror jag inte.
Du kanske har krympt. Kom nu.
Godmorgon. -Godmorgon.
Gud.
Tack, Joe
Jag har planerat en suverän resa åt oss, Hugo.
Don Pablos minnesgudstjänst är imorgon, men idag, efter att vi landat i Acapulco,
ska jag visa dig de platser i staden som är speciella för mig. Titta.
Vi kommer... Joe.
Varför står den här platsen med?
Visst, ja. Ifall du ville kika förbi.
Sa jag inte åt dig att jag inte ville kika förbi?
Det gjorde du.
Men du kanske ändrar dig. -Jag kommer inte ändra mig.
Är det förstått? -Vad pratar ni om?
Ibland vill Joe att vi åker till platser dit vi inte kommer åka.
Men vi kanske gör det.
Tänker du berätta vart?
Jag ska göra nåt ännu bättre.
Jag ska byta samtalsämne så du kan glömma den här konversationen.
Nu är det dags för ännu ett kapitel av min triumferande,
hjärtevärmande, underbart inkluderande, mestadels sanna, framgångssaga om mig.
Okej. Då kör vi.
Det var första dagen på 1985, en nystarternas tid.
Men dessvärre kunde jag inte glömma den sista kvällen på 1984.
Julias och Chads förlovning.
Mitt gräl med Don Pablo.
Héctor och Diane.
Armbandet jag köpte till Julia som plötsligt förlorade sin innebörd.
Trots det var jag fast besluten att lägga gårdagen bakom mig.
Kom igen. Tänk positivt. Nytt år. Ny Máximo.
Samtidigt,
försökte även min mor bena upp vad som hände på nyårsaftonen.
Min älskling.
Minns du din morbror Ramón,
som vi började misstänka kanske var nåt annat än
en "rolig, ensamstående singelman" hela sitt liv?
Jag börjar tro att vår dotter...
...är en morbror Ramón.
Jag tror att jag såg Sara och Roberta
göra nåt som kan ha varit lite... Ramónliknande?
Godmorgon, mamma. -Godmorgon!
Jag överreagerar inte! Du underreagerar!
Gott nytt år!
Gott nytt år, min älskling.
Oj, varför ser du så annorlunda ut?
Jag vet. Du har tagit av bandaget! Hur känns ögonen? Kan du se?
Jag ser allt. Varför ser ditt hår ut så där?
Måste du inte stoppa in skjortan på jobbet?
Du ser trött ut...
Jag föredrog nog när du inte såg.
Vi ses ikväll. Ha en bra dag! -Du också, min ängel.
Jag ska försöka.
Jag menar allvar.
Jag tror att Lupe kommer avskeda mig idag.
För att du hånglade med hennes niece?
Dels för hånglet med hennes niece. Dels för att jag pekade finger åt henne.
Jag älskade den här platsen. Och människorna.
Och buskaget.
Jag älskade verkligen det här buskaget.
Hejdå, buskaget. Det var kul så länge det varade.
Oroa dig inte, Memo. Héctor blev befordrad till chef över poolpojkarna igår,
vilket innebär att det finns en vakans vid poolen, vilket innebär
att jag ska fixa jobb åt dig!
Det har alltid varit vår dröm att arbeta vid poolen ihop.
Tror du verkligen du kan övertala Héctor?
Självklart! Hur svårt kan det vara?
Hejdå, trottoarkanten, hejdå, palmen,
hejdå, elaka säkerhetsvakt som aldrig kommer ihåg mitt namn...
Gott nytt år!
Jag vill höra er alla säga det till våra gäster idag.
Kom även ihåg att alla gästerna har baksmälla från igår kväll.
Så, Augusto, Adriana – ingen Mötley Crüe.
Slutligen, kl 18:00 idag, går vår nyårsdagsritual av stapeln,
där vi släpper ut bebissköldpaddor i havet.
Ja. Jag älskar den traditionen.
Att se Julia igen, med vetskapen om att hon var förlovad...
Det sög, Hugo.
Då så, allihop. Börja jobba.
Men jag tänkte inte låta mina sårade känslor över Julia
förstöra första dagen på 1985.
Så jag beslöt mig för att undvika henne.
Hej på dig. Jag insåg precis... -Hej.
...att vi aldrig avslutade diskussionen om "är vi förlovade eller ej" igår.
Vad tycker du? Ska vi lista för- och nackdelar?
Jag vill fortsätta prata, men jag måste hjälpa till i receptionen.
Kan vi prata senare?
Absolut. Ser du? Första fördelen. Jag är väldigt förstående.
Okej. Hejdå.
Okej, visst.
Héctor!
Héctor?
Héctor! -Engelska, tack.
Hector! -Mycket bra, Máximo.
Välkommen till mitt nya kontor. Vill du ha en rundtur?
Vänta, är du... -Här är mitt skrivbord,
där borta ligger kaffestationen,
och här borta händer all magi på chefsnivå.
Inte så illa för en ödmjuk spanjor, va? -Åh, det är otroligt.
Och grattis till jobbet som chef över poolpojkarna.
Du förtjänade det mer än... nån annan. -Tack.
Och det hjälpte ju att jag ligger med chefen.
Varsågod, sitt var helst du vill, okej?
Varsågod.
Så, jag vet att vi inte har varit så trevliga mot varandra tidigare.
Men du vann!
Jag tycker vi ska börja om. Nu, som min nya chef/vän,
vad sägs om att anställa Memo till din gamla position?
Är det här viktigt för dig?
Ja. Viktigast av allt. Det är vad vi önskat oss hela våra liv.
Fel svar.
Hör på, Máximo, jag vill hjälpa dig,
men det är väldigt, väldigt svårt för mig att fokusera just nu.
Ser du den här stolen?
Den rullar inte så bra, som du ser. Vet du varför?
För att...
...den saknar hjul?
Det stämmer. Har du nånsin hört talas om en chefsstol som inte har några hjul?
Jag kan inte tänka på nåt annat förrän det här är löst.
Ska jag skaffa dig en stol på hjul? -Herregud, vilken bra idé, Máximo.
Förresten, ta hit ett par olika stolar. Jag gillar att välja.
Du kan hitta ut själv.
Hallå? Var är alla?
Lupe?
Lupe!
Hej, Memo.
Åh! Var...är alla?
Alla andra anställda har sjukanmält sig idag.
I så fall, antar jag att du inte kan avskeda mig,
även om du skulle vilja, va?
Jag får inte avskeda nån på grund av personliga skäl.
Jag kollade.
Men om du misslyckas i arbetet,
är det en helt annan femma.
Åh, förresten, alla tvättmaskinerna är sönder.
UR FUNKTION
Men jag ser... -Du måste handtvätta alla lakan
och alla handdukar från hela hotellet innan dagen är över.
Och om jag misslyckas?
Då blir du av med jobbet. Och din flickvän.
Varför skulle jag förlora Lorena också? -Min niece tycker bara om män med arbeten.
Välkomna tillbaka till...
...Espectacular!
Alla de nyheter ni aldrig visste att ni behövde veta.
Jag är er värd, Fabián Solares, "Skvallersvanen."
Och även om era döttrars favoritband Menudo verkar oskyldigt,
lär ni bli förvånade när ni ser vad de gjorde under storhelgerna...
(på tv) "Förra veckan..."
"...begav sig gruppen till stranden för en välförtjänt paus..."
De där pojkarna är väldigt söta.
Visst är de, Sara?
Berätta... Vilken är din favorit? Robby Rosa? Charlie Masso?
Ge Ricky Martin några år på sig så skulle ni nog bli ett fint par!
Personligen föredrar jag Johnny.
Han kanske inte är stiligast, men han håller ihop gruppen.
Kan vi prata om nåt annat? Vad som helst?
Du tillbringar för mycket tid med Máximos flickvän!
Vad...
...ska det betyda?
Att ni är tillsammans varenda sekund. Hon är ett dåligt inflytande!
Finns det inte nån trevlig pojke du vill umgås med istället?
Ärligt, du är den enda mamma jag känner
som vill att hennes dotter ska umgås mer med pojkar!
Och jag håller med. Johnny, alla gånger.
Ser du? Det är uppenbart att Johnny är bäst.
Diane? Godmorgon.
Ja. Det är en utsökt morgon.
Är det nåt som är fel?
Jag var ute med investerarna till klockan 05:00.
Vi drack varandra under bordet.
Tror jag. Allt jag vet är att jag vaknade under ett bord.
Men det var det fan värt, för de ska ge oss pengarna.
Hotellet är räddat!
Inte så högt, Diane.
Underbara nyheter.
Jag hade också en stor kväll igår.
Min son Victor kom på besök med min sonson.
Jag är ledsen. Jag måste sluta ögonen. Jag sover inte.
Men när allt gungar så här, brukar jag låtsas att jag är på en yacht.
Arton år. Så lång tid har jag förlorat med min son. Men på ett sätt...
Vad är det där för ljud och hur mördar man det?
Máximo.
Vad gör du? -Jag behöver en stol. Eller... två?
Hämta stolar från förrådet!
Och leta rätt på mig sen. Jag måste prata med dig om gårdagskvällen.
Don Pablo var fortfarande arg
över hur jag hade talat till honom kvällen innan.
Jag skulle inte kunna undvika honom för evigt.
Julia däremot...
Máximo.
Nix. Jag kunde inte undvika henne heller.
Åh, Julia, hej.
Okej, det var andra gången du gömde dig för mig idag.
Vadå? Jag? Nej. Det gjorde jag inte alls.
Du, jag...
Jag fattar. Det måste ha varit skumt att se det där frieriet.
Helt ärligt, det var... skumt att bli friad till.
Jaså? Jag tyckte det var rart.
Väldigt... Chad.
Nåväl, jag ville bara se till att du är okej, att vi är okej.
Jag vet inte. Jag gillade inte hur vi lämnade saker igår kväll.
Jag är okej. Vi är okej. Oroa dig inte om mig eller oss eller du eller dem.
Jag måste gå.
Ursäkta mig.
Om du behöver nåt att skriva med, eller mycket att skriva med,
kan jag skicka fler pennor till ditt rum. -Jag bor inte här. Jag stjäl.
Åh, jag förstår.
Vakter! -Hallå, vänta! Vänta lite.
Vi har inte ens träffats än. Jag heter Isabel.
Máximo. Trevligt att träffas. Vakter!
Vakter? -Jag ska förklara.
Du vet er "autentiska pozole" på lunchmenyn?
Den görs på den "autentiska restaurangen" jag jobbar för. Jag kör ut maten,
jag har bara varit bortrest ett par månader.
Och som tack för pozolen betalar hotellet dig... i pennor?
Jag hatar såna här hotell. De skörtar upp turisterna, och snyltar på lokalborna...
...men restaurangen måste göra affärer med dem för att överleva.
Så varje gång jag lämnar pozolen, tar jag med mig nåt tillbaka.
Inget stort. Det är mitt sätt att visa min trots.
Aha, jag fattar. Då antar jag att jag inte behöver handfängslet...
Vad synd. Vad hette du, sa du?
Máximo. Jag hade skrivit ner det åt dig om inte pennorna var slut.
Vi tar den här. -Bra val.
Så får Memo jobbet?
Vem? -Memo.
Máximo, hör här. Jag vill hjälpa dig. Verkligen.
Men jag kan inte anställa nån utan... en intervju.
Jag går och hämtar honom...
Ledsen, jag bestämmer inte. Vänta.
Jo, det gör jag.
Var med på sköldpaddssläppet kl 18:00. Det är väldigt speciellt.
Bebissköldpaddor. -Isabel!
Du är tillbaka!
Berätta hur det gick med Miguel i Sydamerika?
Det var underbart...
...efter att jag gjorde mig av med Miguel.
Han visade sig vara en skitstövel,
så en morgon i Lima smet jag från hotellet med alla mina grejer.
Och alla hans grejer.
Vadå? Jag lämnade ett par strumpor åt honom.
Så hemsk är jag inte.
Jag är ledsen att det inte höll.
Var inte det. Jag är glad att vara här! Jag saknade min familj. Och Acapulco.
Jag saknade dig.
Jag vill aldrig åka härifrån igen.
Nu...
...vill jag höra om din förlovning! -Har du redan hört talas om det?
Halva Mexiko vet redan om det! Kom igen! Visa mig ringen!
Den är fin.
Vad är det som är fel?
Jag vet att jag borde vara glad över allt. Det är bara det...
Det har varit lite upp och ner på sistone.
Sen framförde Chad ett jättepinsamt frieri framför en massa människor och...
Jag vet inte om jag är redo.
Verkar det logiskt?
Logiskt för dig. Du överanalyserar alltid allt.
Vill du gifta dig med honom eller inte? -Jag vet inte! Tänk om jag väljer fel?
Toppen – då vet du vilket det rätta beslutet var!
Ibland måste man ta fel beslut för att hitta rätt väg.
Om jag inte hade beslutat mig för att resa iväg med Miguel,
hade jag aldrig vetat att jag hellre blir äten av en björn
än fortsätter vara hans flickvän.
Det känns som om oavsett vad jag gör kommer nån att bli besviken.
Sluta då oroa dig för andra.
Gör ett val och satsa på det.
Jag måste gå, okej? Älskar dig.
Roberta – vi har ett problem!
Njut av era tortillas!
Jag tror mamma misstänker oss!
Vad pratar du om? Jag dejtar ju din bror. Eller, "fejkdejtar".
Åh, nej. Vet hon om att jag fejkdejtar din bror?
Jag vet inte vad hon vet! Hon kanske såg oss gosa eller nåt igår.
Varför skulle hon gå och fixa sina dumma ögon?
Säg mig fröken, vill du ha ett kilo? Ett halvt kilo?
Vad ska vi göra? Det här kan bli katastrofalt för oss båda!
Om pappa får veta dödar han mig!
Och därför kan du inte komma hem till mig om inte Máximo är där.
VI får hitta andra sätt att träffas, som här exempelvis.
Jag tar ett kilo tortillas, tack. -Varsågod.
Tack så mycket, okända person.
Memo!
Det var lite svårare än jag trodde, men du har en intervju med Héctor.
Men vi måste gå dit innan han ändrar sig! -Vad bra!
Men om jag inte blir klar med tvätten, kommer Lupe avskeda mig.
Bäst jag stannar. De goda nyheterna är att jag är nästan klar.
Förlåt...
Jag hittade den här högen i hörnet. Det här borde vara allt.
Fast jag har inte tittat i de andra hörnen än...
Kom så går vi.
Mina damer, det här är mitt kungarike.
Ni kan nu kalla mig Héctor, pooldirektör.
Ursäkta mig. Brådskande poolgrejer.
Tack för att du ville träffa mig, Héctor.
Jag vill bara säga... -Namn?
Memo Reyes, men det vet du... -Arbetsbakgrund?
Behövs det verkligen?
Ställer du frågorna eller gör jag det? -Du.
Hör då upp. -Okej.
Du tar beställningar från två olika solstolar samtidigt,
men en bricka med tre andra beställningar väntar i baren.
Vilken är den kortaste tid du kan tillåta dig
för att avsluta den första beställningen innan du lämnar ut den andra
så mr Randalls gazpacho inte blir kall.
Det är en kuggfråga. Gazpachon är redan kall.
Imponerande.
Utan att vända dig om,
nämn alla de saker du anser kräver vår uppmärksamhet bakom oss. Kör.
Lätt. Tre solstolar saknar handduk,
två har drinkar som borde fyllas på omedelbart,
och kvinnan i den grå bikinin synade dig. Jag tror du kan ha en chans med henne.
Den sista var för lätt. Självklart har jag en chans med henne.
Trots det...
Inte illa.
Men jag måste träffa fler kandidater innan jag fattar mitt beslut.
Lycka till, papi.
Du kommer få sparken.
Och jag kommer arbeta för honom i resten av mitt liv.
Hejdå, jacuzzi. Hejdå, perfekta utsikt.
Hejdå, överdramatiska men alltid fängslande poolsångare.
Hej. -Passar det inte bra nu?
Jag kan komma tillbaka... -Nej, det går bra.
Jag försökte få ett försprång
på klänningarna din mamma beställde till presentbutiken.
Toppen. Så jag har tänkt en del,
och jag ville bara säga att jag är ledsen för gårdagen.
Jag gick helt upp i att försöka imponera på dig
och få det att kännas speciellt, och... Det var dumt.
Tyckte du att du var dum? -Riktigt dum.
Jag borde inte ha satt dig på pottkanten. Vi har nåt bra på gång här.
Och ingenting tvingar oss att förlova oss just nu.
Du kan ta all tid du behöver.
Jag och mitt bräckliga ego är helt okej med det.
Jag antar att jag haft tur som träffat dig, va?
Så säger jag ständigt, om dig, inte om mig.
Men vi är... Vi är helt suveräna.
Det är vi.
Bara två suveräna personer...
...som måste planera ett bröllop.
Vänta, betyder det...
Säker? -Varför inte? Vi gör det.
Jag är så exalterad. Jag ska berätta för mamma.
Okej.
Hej, mamma! Jag köpte tortillas.
Jag kan hjälpa dig göra enfrijoladas till middag ikväll!
Och jag kan gå till marknaden åt dig imorgon.
Eller till apoteket. Eller slaktaren. Vad du än behöver...
...jag vill hjälpa till mer.
Oh, ja. Vi ligger riktigt illa till.
Mitt herrskap, vi påbörjar nedstigningen till Acapulco.
Åh, wow. Det gick fort.
Privatflyg är det enda rätta.
Visst har jag rätt, Joe? -Absolut, chefen.
Jag fattar inte varför inte alla har ett eget privatplan.
Det var dags att släppa ut sköldpaddorna i havet,
och med min vanliga otur,
var alla jag försökte undvika där, på en och samma plats.
Allihop, snälla. Kan alla samlas här, tack.
Kom närmare, allihop.
Så ja, kom närmare. Samlas här.
Välkomna till en av mina favorittraditioner på Las Colinas.
Det årliga släppet av bebissköldpaddor. Beto, kan du förklara hur det går till?
Sköldpaddorna lägger sina ägg i sanden. -Jag vet hur du känner dig.
Vi begraver dem på stranden. Bebissköldpaddor kläcks.
Sen förvaras de i mitt förråd. Jag vill inte ha dem där.
Mina händer luktar sköldpadda. Varje drink jag gör luktar sköldpadda.
Jag hatar den här traditionen.
Och nu, denna strålande nyårsdag,
får vi släppa ut dem i havet så de kan påbörja sina makalösa nya liv.
Precis så kände jag det när jag skrivit under min första skilsmässa.
Så, utan vidare dröjsmål,
allihop – släpp era sköldpaddor.
Tack, Beto.
Just då kändes det som om jag var bebissköldpaddan, Hugo.
Ensam, kämpande, undvikande allt som kom i min väg.
Vänta. Jämför du dig verkligen med en bebissköldpadda?
Varför inte?
Jag är fullkomligt bedårande.
Gilla läget.
För i just den stunden, skulle nåt mirakulöst ske.
Från ingenstans, vaknade min sköldpadda plötsligt till liv.
Han tänkte inte låta stranden, platsen, det här ögonblicket vinna över honom.
Istället dök han huvudstupa ner i vattnet.
Och då insåg jag att tiden var inne för mig också att sluta undvika saker.
Sluta jäklas nu, Héctor. Vad krävs för att Memo ska få jobbet?
Hälften av din dricks? -Deal!
Varför gick du med på det? Du behövde pengarna.
Jag behövde vinna mer.
Men oroa dig inte, jag var inte klar än.
Julia.
Jag erkänner. Jag undvek dig tidigare.
Det var lite konstigt att se dig förlova dig igår,
men jag stöttar dig helt.
Jag är glad för din och Chads skull.
Okej. Men är det säkert att du inte är upprörd?
Inte ens efter allt som...
Snälla, det var vi 1984.
Men vi 1985,
jag tror vi 1985 kommer att bli väldigt goda vänner.
Där är han! Min "hermigo".
Gott nytt år, kompis. -Gott nytt år, Chad.
Och grattis till er båda.
Vilket underbart par.
Inget av det var lätt att säga.
Men just då kändes det som rätt sak att säga.
Vi gjorde det, Hugo. Vi är här.
Välkommen till Acapulco.
Vi gjorde det, Memo. Vi är här. Välkommen till vår framtid.
Otroligt. Vi gör faktiskt verklighet av vår dröm att arbeta ihop.
Berätta, vad sa Héctor?
Han bara känner igen talang när han ser den.
Den går inte att förneka.
Även om min dag hade vänt ett nytt blad,
fanns det en sak kvar från 1984 som jag var tvungen att ta itu med.
Mitt gräl med Don Pablo.
Jag kommer snart.
Memo Reyes, poolpojke.
Don Pablo.
Máximo.
Jag ber om ursäkt för hur jag talade till dig igår. Det var opassande.
Glöm gårdagskvällen. Tack vare dig och din mor
har jag fått tillbaka min son och min sonson!
Jag kan inte tacka dig nog.
Jag vet att du är ledsen att du inte blev befordrad. Chef över poolpojkarna...
...det var en trevlig dröm.
Jag antar att inte alla mina drömmar kan besannas.
Eller kanske... måste du drömma större.
Hör på...
Om du verkligen vill avancera på hotellet,
måste du ta dig närmare den som bestämmer.
Och oavsett vad du anser om det,
så är det Diane.
Måste jag ta mig närmare Diane på samma sätt som Héctor?
Nej, Héctor tog en genväg.
Tro mig, det kommer inte hålla.
Nej, jag vill göra dig oumbärlig för Diane.
Om jag är hennes högra hand,
ska du vara hennes vänstra hand till sommarens slut.
Och hur ska vi åstadkomma det?
Finns det en magisk nyckel? Leder den till en annan värld?
Ja. En hemlig värld känd som...
...tjänsteskafferiet.
Varje morgon förväntar sig Diane att en varm kopp kaffe
och en tidning väntar utanför hennes kontor.
Från och med imorgon är det ditt jobb.
Det är första fasen.
Efter det kan vad som helst hända.
Hur låter det?
Som om 1985 har börjat riktigt bra.
Självklart! Det är sånt en bartender är till för.
Att plocka upp skräp?
Vem sa åt mig att gå omkring och servera drinkar...
TILL MINNE AV ANTONIO TOVAR JR
Undertexter: Victoria Heaps.