Žinai ką, Hjugai?
Aš kalbu tik apie save.
Papasakok tu apie save.
Taigi,
turi draugę?
Gerai, yra tokia mergaitė Natalija.
Ji nėra mano draugė. Mes tik kartu mokomės.
- Bet vieną dieną… - Aišku.
…ji paprašė paskolinti rašiklį, nors pati jį turėjo.
- O gal tai buvo pieštukas? - Nuostabi istorija. Man patinka.
Taigi, 1985 m. Valentino diena.
Ne, pala. Dar nebaigiau pasakoti.
Baigei.
Tai va, 1985 m. Valentino diena.
Las Kolinase visi jos labai laukė.
Pigi, beprasmė, iš JAV atkeliavusi šventė užkariauja mūsų šalį,
kuri kasmet įleidžia čia vis gilesnes šaknis?
Ačiū, ne.
Valentino diena - labai paviršutiniška šventė.
Gerai jau, ne visi jos laukė.
Lygiai taip pat sureagavo Maksimas, kai pasakiau jam,
kad šiandien nenoriu jokių banalybių.
Jis toks mielas.
Kiek jau laiko susitikinėjat - devynias dienas?
Tikrai?
Keista, kad žinai tai, ko pati nežinau.
Kas skaičiuoja draugystės dienas?
Devynios dienos.
Man patinka skaičiuoti draugystės dienas.
Džiaugiuos už tave, „hermigo“.
Turite didelių planų šiam vakarui?
Jai nepatinka Valentino diena.
Man nuo to tik geriau, tiesa?
Jokios įtampos.
Taip, žinoma.
Kaip jūs švęsite? Čadas planuoja ką nors ypatingo?
Ne, jis irgi nemėgsta jos švęsti.
Tiesiog kartu pavakarosim.
Bus smagu.
Sveikutė.
- Sveikas. - Visi buvom laimingi.
Nors tarp mūsų su Chulija tebetvyrojo įtampa.
Tačiau Valentino dieną viskas iškils į paviršių.
Dar daugiau.
Besibaigiant dienai, kažkas dar labiau suartės,
kažkas susipyks, kad ateityje dar labiau vienas kitą brangintų,
o kažkas išsiskirs amžiams.
Rimtai? Ar būtina taip mįslingai kalbėti?
Nežinau. Aš taip kalbu?
Tiesiog pasakok toliau.
Supranti, Valentino diena gali įnešt daug įtampos į santykius.
Įskaitant ir slaptus.
Na, buvo smagu.
Buvo beprotiškai smagu, ir nė vienas tavo plaukelis nesujudėjo.
Po kelis mėnesius trukusio romano
kažkas Dajanos ir Hektoro santykiuose pasikeitė.
Vienam iš jų tai tebuvo nieko nereiškiantis žaidimas.
Tačiau kitam tai tapo kai kuo daugiau.
Išeik pro užpakalinį išėjimą, kad niekas tavęs nepastebėtų.
Beje,
su Valentino diena.
Kokia kvailystė.
- Akimirką pamaniau, kad tu rimtai. - Aišku, kad ne.
Kokia kvailystė.
- Užpakalinis išėjimas. - Taip.
DAJANAI BŪK MANO VALENTINAS. X
Tuo tarpu tai buvo paskutinė Lorenos diena Akapulke,
prieš jai grįžtant į Meksikalį.
Nuo tada, kai jiedu su Memu ėmė susitikinėti,
jie neturėjo nė vienos progos pabūti vieni.
Nesilaikykit už rankų!
Vis dėlto Memas buvo pasiryžęs įkalbėti Lupę
leisti jiems paskutinį vakarą pabūti vieniems.
Atėjau čia, kad prisipažinčiau meilėje.
- Ką? - Ne tau! Lorenai.
Tavo dukterėčia…
mano didelė ir tikroji meilė, rytoj išvažiuoja.
Todėl primygtinai prašau tavęs leisti mums nueiti į vieną pasimatymą
šią ypatingą meilės dieną.
Ir nebandyk sakyti „ne“.
- Ne. - Supratau.
Na, o aš tebeieškojau būdo,
kaip pasirodyti Dajanai iš kuo geresnės pusės.
Tad nusprendžiau pamaloninti ją net tik laikraščiu, kaip paprastai.
Jūsų kava ir laikraštis.
Ir pyragėlis.
Ir maža gėlytė stalui papuošti.
Ir mėtinukai.
Ir keksiukas, jei nepatiktų pyragėlis.
Ačiū tau už visus šiuos daiktus.
Tiesą sakant, turiu tau svarbią užduotį.
Mėnesių mėnesius siūlome liuksusinį Valentino dienos paketą
prezidentiniuose apartamentuose, bet niekas jo taip ir neužsisakė.
Iki šio ryto.
O kas įeina į liuksusinį Valentino dienos paketą?
Tai ir yra įdomiausia. Aš neturiu supratimo.
Bet už tiek, kiek sumokėjo ponai Teleriai, jis turėtų būti labai ypatingas.
Norite, kad ką nors sugalvočiau? Man patinka Valentino diena.
Aš dievinu meilę. Dievinu paketus.
Nuostabu.
Žinau, kad tai nelengvas darbas. Bet tu būsi ne vienas.
Ką gi, mielieji. Pripildykite šiuos apartamentus meilės.
Aš paruošiu tą kambarį!
O aš - kitą!
Tuo tarpu Sara gyveno su savo širdgėla.
Ji kaltino tavo abuela dėl išsiskyrimo su Roberta.
Žinoma, šito ji negalėjo sakyti, tad savo pyktį išliejo savotiškai.
Per garsiai.
Tuojau pritildysiu garsą.
Kalbu apie tavo čepsėjimą. Tu garsiai kramtai.
Aš valgau bananą. Ką čia kramtyti?
O atrodo taip, lyg tavo burna pilna varžtų.
Ne. Nieko negirdžiu. Pati pažiūrėk, kaip mano ausys yra arti burnos.
O Dieve, kaip smagu turėt savo kabliuką.
Estebanai. Sėskis, pasikalbėsim. Prašau!
Su Valentino diena!
O dabar išeik.
Išeiti?
Jei nieko prieš. Noriu paruošt šventinę vakarienę.
Gaminsiu aštuonkojį pomidorų padaže.
Velnias, tai turėjo būti staigmena.
Taip, mama…
Išeik.
Gerai.
Bet tu eisi su manim.
Man reikia tavo pagalbos… Aš neturiu jam dovanos!
Taip, eikit abi…
nenoriu, kad matytumėt, kaip kepsiu širdelės formos pyragą.
Ir vėl.
Mes išeinam.
Gėlės. Balionai.
Šampanas. Rožių žiedlapiai.
Nuobodu, ar ne?
Visiškas niekalas.
Ką darysim?
Braškės šokolade!
Donas Pablas pamokino mane išlankstyti iš servetėlės gulbę.
Galiu du rankšluosčius paversti ant lovos besibučiuojančiomis gulbėmis.
Žinoma. Jau įsivaizduoju ponus Telerius…
Eina sau, Siuzan. Iš rankšluosčių išlankstytos gulbės.
Juk sakiau, kad nesigailėsim, išleidę tiek pinigų.
Labai atsiprašau, kad mano mintis ne tokia gerai kaip „Braškės šokolade!“
Kas tarp mūsų nutiko?
Mums sunku išbūti viename kambaryje.
Žinau, tai keista.
Norėčiau, kad vėl būtume draugais.
O kas trukdo?
Tai, kas nutiko balkone…
Hektorai, ponių numylėtini.
Matau, ta pupytė patraukė tavo akį.
- Nea. - Kokie planai Valentino dienai?
Na, turint tiek daug panų, lengva nebus.
Yra vienintelė moteris, kuri man rūpi.
Regis, kažkam pavyko sutramdyti žvėrį.
Sakyk, kas ji? Nagi, žmogau. Rėžk.
Kaip ji atrodo? Mano tipo?
Tam tikra prasme, taip.
Tarp judviejų daug bendro.
Liaukis, ne. Noriu žinoti daugiau. Ar ji vyresnė, ar jaunesnė?
Ji… vyresnė.
Taip ir žinojau. Seksuali mamytė. Mamytė.
Prašau, nesakyk „mamytė“.
- Mano seksuali mamytė! - Gerai.
Būk atsargus. Žiūrėk, kad aš jos nesuviliočiau.
Tikiuosi, to nebus.
Čadas ir mamacita. Gali įsivaizduoti?
- Stengiuos neįsivaizduot. - Žinai, ką?
Jei susipyktume su Chulija,
- gal ji turi seserį? - Ne.
Tik sūnų.
O Dieve. Papacito, tu tapsi tėtuku.
- Ne. - Taip.
Nesvarbu, girdi?
- Regis, jos jausmai man atšalo. - Pala, per Valentino dieną?
Taip, įsivaizduok.
Nupirkau jai didžiulį minkštą žaislą, o dabar…
Didžiulį minkštą žaislą?
Žmogau, tu susitikinėji su rimta moterim. Mama.
Negali… Jei kas nors padovanotų minkštą žaislą mano mamai,
aš mirčiau iš juoko, girdi?
Jei ji tau patinka, sugalvok ką nors įspūdingesnio. Nebijok surizikuot.
Pabandyk dar kartą. Padovanok kokį nors blizgutį.
Supranti? Ką nors ant rankos ar ką.
Malonu bendradarbiauti.
Gerai. Nori pasikalbėt apie tai, kas buvo balkone?
Taip! Ne. Na…
Sakei, kad tai, kas nutiko, buvo klaida…
ir aš su tavim sutinku.
Taip. Tai buvo kvaila.
Labai kvaila. Tai nieko nereiškė.
Visiškai nieko! Tai nutiko netyčia.
Bet vis dėlto nutiko! Ir tai varo mane iš proto.
Ir jei nepasakysiu, ką galvoju,
sprogsiu, bet negaliu to padaryti,
nes niekam negaliu pasakyti.
Gali pasakyti man.
Ne. Negaliu.
Man gėda.
Štai, užsidenk akis.
Dabar ne laikas žaidimams.
Ne. Jei nežiūrėsim vienas kitam į akis,
bus lengviau pasakyti, kas slegia.
Žiūrėk, aš tau parodysiu.
Tai aš praėjusią savaitę suvalgiau Lupės jogurtą.
Iškart geriau pasijutau!
Gerai, mano eilė…
Gerai.
Tuojau pasakysiu.
Mano pečius slegia didžiulė našta po to…
bučinio.
Galvoju, kad turėčiau pasakyti Čadui, bet tai gali sugriauti mūsų santykius.
Galvoju, kad turėčiau pasakyti Izabelei, bet tai gali sugriauti jūsų santykius.
Noriu apie tai pasikalbėti su tavim,
bet tas bučinys sujaukė mūsų draugystę.
Kad ir ką bedaryčiau, tik visus nuviliu.
Jaučiuos tokia pasimetusi.
Nieko nebuvo.
Kaip suprasti?
Jei nieko nebuvo, neturi ką slėpti nuo Čado ar Izabelės.
Jei nieko nebuvo, neturėtum jaustis pasimetusi.
Jei nieko nebuvo…
galime vėl tapti draugais.
Mes ten buvome tik dviese.
Tai - mūsų istorija.
Mums tereikia pasakyti, kad nieko nebuvo, ir…
to niekada nebuvo.
Nieko nebuvo.
Paryžius.
Ką?
Tos lemputės man priminė Paryžiaus šviesas…
Regis, po to JT renginio, kuris čia vyko, liko kažkokio rekvizito.
Teisingai. Virėjų paprašysim paruošt vištieną vyno padaže, iškepti kruasanų…
Čadas turi senovišką patefoną, kuris čia labai tiktų…
Prie darbo.
Gal tau pavyko įkalbėti Lupę?
Ne. Ji nenori palikti mūsų be priežiūros.
Net ir dabar mus stebi.
Turbūt tokia ir bus mūsų Valentino diena.
Na,
džiaukimės kiekviena akimirka.
Jauni ir įsimylėję.
Žinai, ką jie man primena?
Tave ir tą vyruką plonomis kojomis, kuris dirbo sode.
Mauricijų.
Amžiną jam atilsį.
Deja, tas ryklys buvo greitesnis už jo plonas kojas.
Judu irgi taip žiūrėjote vienas į kitą…
Turbūt tave užplūdo prisiminimai.
Žinau, kad ne viską man pasipasakoji,
bet žinok, kad aš viską dėl tavęs padarysiu.
Ačiū. Gal verčiau paieškokim Estebanui dovanos.
Manai, jam patiktų?
Taip, puiki striukė.
Sveiki, aš - Estebanas, maištininkas be priežasties!
Tik neviršiju greičio.
Ar motociklas turi saugos diržą?
Liaukis, Sara. Ne.
Gal labiau…
dėmesio.
Tuojau…
Aš - Estebanas, rokenrolo karalius!
Bet jei per garsiai, tuojau pritildysiu. Dabar gerai?
Žinai, ką? Visai išjungsiu.
Kaip tarėmės, Dajana,
pranešu tau iš anksto, kada manęs nebus darbe.
Kitą savaitę važiuoju aplankyt sūnaus ir anūko.
Norėčiau tave išleisti,
bet reikia ruoštis Holivudo vakarėliui, kuris vyks kitą mėnesį.
Jau reikėtų pradėti galvoti apie pakvietimus, maitinimą…
Pasikalbėsim apie tai vėliau, gerai?
Gerai.
Čia pokštas?
Jei mano meilė tau yra pokštas, vadinasi, esu didžiausias pokštininkas pasaulyje.
Dajana, aš turėjau šimtus… Ne, dešimtis moterų.
Bet nė viena neprilygsta tau, Dajana Deivis, mi amor.
Tu turbūt manęs nesupratai.
Aš tavęs niekada nepaliksiu. Visada būsiu šalia.
Ką? Ne. Kas tai?
Mes susitarėm, kad tarp mūsų - nieko rimto.
Bet, mi amor…
Nevadink manęs taip.
Tiesą sakant, žinai, ką?
Tu viską sugadinai.
Atleisk, Hektorai, tarp mūsų viskas baigta.
Pala.
Baigta?
Gerai, tiek to. Galime nemylėti vienas kito.
Tik seksas. Triskart savaitėje.
Ir retkarčiais vakarienė prie žvakių, kad pasidalintume intymiomis paslaptimis.
O Dieve, ne.
Gerai. Jokios vakarienės. Tik seksas.
Ir lengvas pokalbis. Apie tai, ką matėme per TV.
Hektorai, išeik.
Ir jei kas nors apie mus sužinos, tu lėksi iš darbo.
Gerai.
Išeinu.
Galutinis pasiūlymas.
Neištarsiu nė žodžio, tik seksas. Tu pasakysi, kada.
Būsiu kaip žaislas. Sutinki arba ne.
- Išeik! - Juk sakiau, kad išeinu.
Štai kur tu!
Gerai atrodai.
- Kaip sekėsi? - Nekaip, Čadai.
Nekaip.
Ne.
Imk. Padovanok ją Chulijai.
Ačiū žmogau, bet ji - ne jos stiliaus.
Kad ir kas tave atstūmė, jos sūnus neteko puikaus tėčio.
Dabar čia labai panašu į Paryžių.
Esi ten buvusi?
Ne, bet kada nors tikrai ten gyvensiu.
Galbūt net pademonstruosiu savo rūbus Mados savaitėje.
Puiku. Atskrisiu tavęs aplankyt savo privačiu lėktuvu.
Tai - pasimatymas.
Puiku… Man patinka.
Rankas aukštyn! Kietas policininkas!
Nebijokit, tai - netikras ginklas.
Nors kartą vienas vyras mane apiplėšė, atkišęs į mane pirštus.
Bet tik todėl, kad buvo tamsu.
Nufotografuosiu tave. Kur fotoaparatas?
Turbūt ant mano stalo.
Nedrįsk nusivilkti!
Maistas skaniai kvepia!
Aštuonkojai pomidorų padaže - ypatingas mūsų šeimos receptas.
Mano promočiutė perdavė jį mano močiutei,
mano močiutė - mano mamai, mano mama - man.
Visos proporcijos turi būt labai tikslios. Kaip ir visi ingredientai.
Tai yra labai sudėtinga,
todėl iškepiau vištą.
Tas pasakojimas - labai…
Mama, kur taip ilgai užtrukai?
Fotoaparatas - ant…
Memai, košmaras.
Meldžiau tetos Lupės išleist mane į pasimatymą,
bet ji pasakė, kad turiu dirbti. Šįvakar.
Todėl vienintelė galimybė pabūti kartu -
- jei tu man padėsi skalbykloje. - Skalbykloje?
Valentino dieną praleisime lankstydami paklodes?!
Koks tu piktas!
Man tai patinka.
Ir rankšluosčius?! Ir pagalvių užvalkalus?!
Vardink toliau skalbinius! Tai taip seksualu.
Ir staltieses?! Ir servetėles?!
Tai paskutinis mūsų vakaras kartu!
Šito. Tai. Jau. Nebus.
„Gražaus jums vakaro. Lupė“
Tai visą tą laiką
ne Maksimas draugavo su Roberta,
o tu draugavai… su Roberta.
Sara, kaip tu galėjai?
- Tai - nuodėmė! - Bet mes…
Jei žmonės sužinos? Ką jie pasakys?
Nežinau…
Kietas policininkas!
Areštuoju jus už vėlavimą į vakarienę…
Uždengsiu folija, kad neatšaltų.
Pagalvojai apie savo ateitį? Kaip tu sukursi šeimą?
Nieko nėra svarbiau už šeimą.
Be vaikų mano gyvenimas būtų beprasmis.
Nežinau. Aš tik…
Nežinau, ar noriu vyro.
Iš kur gali tai žinoti? Juk nė nedraugavai su vaikinu!
Kad niekada ir nenorėjau.
Negaliu patikėt!
Ką tėvas pasakytų?
Atsiprašau…
Kur jūs laikote foliją?
Pats susirasiu.
- Mums pavyko. - Pavyko.
Kaip prancūziškai pasakyti „puikus darbas“?
Na…
ir tau.
Džiaugiuosi, kad vėl esame draugais.
Ir aš.
Svečiai jau greitai bus čia. Dar kartą viską patikrinam.
Ponia Teler, brangute,
leisk tau aprodyti šiuos gražiuosius paryžietiškus apartamentus.
Pone Teleri, dieviškai gražu.
Brangus šampanas.
Nesijaudink. Kainavo tik milijoną dolerių.
To, kuris kainavo du milijonus, jau nebebuvo.
Žavinga.
Pala, čia jūsų darbas?
Taip, bet eikim iš čia. Ponai Teleriai gali pasirodyt bet kurią minutę.
Ne, mieloji.
Mes esam Teleriai.
Užsakiau apartamentus svetimu vardu, norėjau padaryt tau staigmeną.
Pasakiau tau, kad pavakarosim, bet nesakiau kur.
O Dieve. Tu nuostabus.
Negali būt, kad tau pačiai teko dekoruoti savo apartamentus.
Na, mano draugai, gražaus vakaro.
Ačiū, Maksimai. Ir tau.
O Dieve.
Turiu lygiai tokį patį patefoną.
Viskas bus gerai. Štai ką mes padarysim.
Apsimesim, kad to niekada nebuvo, daugiau niekada nekalbėsim apie Robertą,
ir tau viskas praeis.
Praeis? Mama…
Tu esi paauglė. Pasimetusi.
Viską pamiršim ir gyvensim toliau.
Mama, tu manęs negirdi! Tai ne…
Aš taip negaliu.
Aš to nenoriu.
Tai - nuodėmė.
Mano namuose negyvens tas…
kas ir toliau taip elgsis.
Aš nenoriu gyventi tokiuose namuose, kur turiu meluoti apie save!
Aš negaliu priimti tavęs tokios.
Mama. Suprask mane.
Tai - nedora.
Apgailestauju.
Aš su tuo negaliu susitaikyti.
Atleisk man.
Nekenčiu tavęs!
Ir tada, Hjugai,
tavo mama ir abuela pasakė viena kitai tokių dalykų,
kurių nedrįsčiau tau pakartoti.
Turės praeiti daug laiko, kol jos susitaikys su tuo, kas tąkart nutiko.
Na, o man tuo metu rūpėjo visai kiti dalykai.
Nepamiršau, kad tarėmės susitikti rytoj,
tik norėjau užsukt ir atnešt tau dovanėlę.
Saldainiai. Labai…
banalu.
Ne šiaip saldainiai.
Pavogiau juos nuo pagalvių iš Las Kolinaso svečių kambarių.
Tik dėl tavęs.
Kaip miela!
tas sustojimas, kurį įtraukei į mūsų maršrutą.
Pala, minutėlę.
Tas, apie kurį sakei, kad nė už ką ten neužsuksi,
ir už kurį aš gavau pylos?
Taip. Tas.
Gal vis dėlto galėtume ten užsukti?
Puiki mintis, bose. Aš mielai tuo pasirūpinsiu.
Ruošiesi aplankyti Izabelę.
Nežinau.
Manai?
Įsivaizduok, ką reiškia jam dirbti.
- Nežinau, kaip tu gali. - Tai - kankynė.
Bet, kaip sakiau,
ta Valentino diena mus visus pakeitė.
Vieni dar labiau suartėjo.
Kiti išsiskyrė amžiams.
Ir nors vieną dieną viskas pasikeis,
vis dėlto tąkart, nepaisant, kad to niekas nenorėjo,
dviejų žmonių santykiai sudrebėjo iš pamatų.
Išvertė Laima Banionienė