Velkommen til smukke Acapulco.
Her er dødssygt. Hvad skal vi her?
Det her var min barndoms legeplads. Memo og jeg gik tit herned.
Her var altid masser af... Hvad hedder det?
-Stivkrampe? -Rød snapper.
Og senere i min historie vil jeg bruge marinaen her som metafor.
En metafor. Wow, spændende.
Ja, ikke? En god metafor virker som katteurt på mig.
Nå, valentinsaften kom jeg hjem efter at have været ude med Isabel.
Robertas breve lå fremme, hvilket kun kunne betyde én ting.
Min mor havde fundet dem og opdaget min søsters hemmelighed.
Du skal ikke sige noget.
Du er sikkert ked af det, men det skal nok gå.
Jeg er her. Jeg elsker dig.
Jeg elsker også dig.
Hvad sker der? Hvor er Sara?
-Sikkert hos din "ekskæreste" Roberta. -Jeg kan forklare...
Det behøves ikke. Din søster har forklaret alt.
Hun hader mig, for det er åbenbart forkert at ønske sig perfekte børn.
Og hvad sagde du til hende? Vi må tale om det som familie.
Det sagde jeg også.
Meget stille. Og stammende. Jeg tænkte det mest.
Det overrasker dig nok, men jeg er konfliktsky.
Jeg taler ikke med Sara, før hun har sagt undskyld.
Tror hun bare, hun kan blive sur og gå sin vej? Næh nej.
Når hun kommer hjem, er alt, hvad der kan føre til den livsstil, væk.
Det er ikke en livsstil.
Pladespilleren bør også ryge ud.
Hvem ved, hvilken syndig musik hun lytter til på den.
Ja, god idé.
Er din pladespiller ikke gået i stykker?
Ved du hvad... Jo, det er den vist.
Hov, den burde ikke stå der. Vil du flytte den? Tak.
Undskyld?
Hvad laver...
Er du ikke Máximos søster? Har du sovet her?
Hej!
Máximo. Har du mistet noget? En søster måske?
Sara! Hvordan kom du ind?
Da vagten skulle på toilettet, gik jeg bare ind.
Guillermos lille blære slår til igen.
Mor fortalte det hele. Det er jeg ked af. Vi bør tale om det i familien.
Jeg taler ikke med mor, før hun siger undskyld.
Jeg ved ikke, hvad jeg gør, men jeg skal ikke hjem.
Min søster og min mor er uvenner, så jeg...
Hun har spurgt. Hun kan ikke bo her.
Kom nu. Hun har ikke andre steder. Intet job, ingen penge, og hun er kun 16.
Næsten 17.
Okay, der er tomme værelser i nordfløjen. Men de skal renoveres i morgen.
Det bliver én nat maksimalt.
Det er Máximo. Og tak. Du er den bedste.
Kom her.
Du er heldig. Det eneste ledige er en suite.
Tak. Men jeg behøver ikke meget.
Kapitalismen vil bilde os ind, at vi har brug for al mulig luksus.
Min holdning har altid været...
Kors i kahytten!
Min familie bekymrede mig, men én person kunne altid muntre mig op.
Tillykke med jeres 30-års bryllupsdag. Jeg er meget glad på jeres vegne.
Måske ikke altid.
Hvad er der galt?
Jeg savner Lorena så meget, at mit hjerte gør ondt.
Jeg har næsten glemt hendes ansigt.
-I sagde farvel i går aftes. -Ja, men det føles som to aftener.
Gud, se lige her.
Er Hugo Sánchez her i byen? Min yndlingsfodboldspiller!
Hvor er det sejt.
Tænk, hvis vi møder ham.
Memo, du skal ikke gå og være nedtrykt over Lorena.
Du har så tit muntret mig op.
I aften er jeg din Memo!
-Er du min mig? -Ja! Jeg gør alt det, du gør for mig.
Siger du så: "Du kan godt! Du er Máximo Gallardo!"
Nemlig! Men jeg bruger dit navn og ikke mit.
Sikke en smart ændring.
Nå, hvad skal vi så lave?
Vi skal møde Hugo Sánchez.
Hver gang han er her, tager han på Beach Baby Club i La Costera.
Så i aften skal vi også derind.
-Drengene skal i byen. -Drengene skal i byen!
Men jeg skal noget med Isabel i aften.
-Drengene plus Isabel. -Drengene plus Isabel!
Chad, hvad kan jeg hjælpe med?
Undskyld, men jeg vil bede dig gøre mig en ret svær tjeneste.
Kære Gud, hvorfor straffer du mig?
Naturligvis. Hvad er det?
Jeg havde hyret min yndlings-DJ til vores bryllup,
men han har lige aflyst.
Så Julia har booket et salsaband, men jeg kan ikke danse salsa.
Så...
Altså måske...
Jeg ville nok spørge Beto.
Sjovt, for jeg har spurgt Beto. Han sendte mig op til dig.
-Det er sjovt. -Ja.
-Du kan spørge Héctor. -Jeg har spurgt ham. Han sagde også dig.
Har du spurgt...
Alle siger, du er Las Colinas' bedste danser.
Kære Gud, hvorfor denne straf?
Du får én lektion i aften.
Før det skal du vaske min bil.
Jeg har set Karate Kid. Er det sådan, jeg lærer trinene?
Nej, det er sådan, min bil bliver ren.
Jeg gør det sgu ikke gratis.
Hej, mor! Jeg skifter lige. Jeg spiser ikke hjem...
Hvad laver du? Det ligner et sted, en nonne går hen og græder.
Godt.
Når Sara kommer hjem, skal hun fokusere på at bede Jesus om tilgivelse.
Jesus? Det er Barry Gibb fra Bee Gees!
De solgte det uden for kirken, så jeg troede...
Har jeg skriftet mine synder til en fra Bee Gees?
Jeg må væk. Det ligner ikke Saras værelse. Det knuser mit hjerte.
Er vi gået for vidt? Gid vi ikke havde smidt hendes ting ud.
Jeg smed faktisk ikke noget af det ud.
-Jeg stillede kasserne hjem til mig. -Så vi kan indrette værelset som før?
Tak! Skynd dig. Hun kommer sikkert snart hjem. Tak!
Stakkels Sara. Hun har det nok forfærdeligt uden sin mor.
Hugo, i 1980'erme var Acapulcos natteliv uden sidestykke.
De rige og berømte kom fra Mexico City for at feste hele weekenden.
Jeg anede ikke, om vi kunne komme ind,
men Memo skulle muntres op, så jeg var nødt til at prøve.
Tak for invitationen.
Jeg håber, vi ser ham fodboldspilleren, jeg ikke kender.
Hvor er hun sjov.
-I to kommer ikke ind. -Vi er jo sammen med hende!
Jeg er ligeglad. I kommer ikke ind.
Det er håbløst. Lad os gå hjem.
Vi har en lang dag på Las Colinas i morgen.
Vent, arbejder I på Las Colinas?
Så sig det næste gang.
-Vent, det skete ikke. -Det gjorde det faktisk.
Det viste sig, at med et job på Las Colinas
var vi med i et fællesskab af eksklusive servicearbejdere.
Vi sørgede for hinanden.
Du ved de der idioter på natklubber,
som springer køen over og tror, de er bedre end alle andre?
Endelig er vi de idioter!
Jeg kan ikke se Hugo Sánchez herinde.
Det er stadig tidligt. Nu skal du rigtig more dig, Memo.
Vi tager en drink, mens vi venter.
Vent, jeg vil prøve noget.
Hej. Vi arbejder på Las Colinas.
På Las Colinas? Alle derfra er vores venner.
I drikker gratis i aften.
En, to, tre. En, to, tre.
-En, to, tre. En, to, tre. -Langsommere. Av.
Av, det gør ondt!
-Det er nemt. En, to, tre. -Det gør jeg jo også. En, to, tre.
-Du skal slappe af. -Jeg prøver, men du skræmmer mig.
Dit problem er, at du ikke fører. Du følger.
-Jeg ved ikke, hvad jeg skal. -Du følger, fordi du er usikker.
Du skal tro mere på dine trin og på dig selv. Vær den, der fører.
Jeg vil gerne føre, hvis nogen lige viser mig hvordan.
Det kaldes at følge! Vi prøver igen.
Jøsses...
Sikke en dejlig aften! Tusind tak, venner.
Skal vi tage hjem?
Hjem? Nej, vi skal da vente på Hugo Sánchez.
-Hvad er det for en lyd? -Det ved jeg ikke, men...
...det lyder, som om den kommer fra fremtiden.
Næsten som om nogen om mange år fortæller den her historie,
men hans taktløse nevø har ikke slukket sin telefon.
Okay, undskyld.
Hej, mor.
Hej. Du skrev ikke, da I var landet.
Undskyld. Onkel Máximo fortæller om dit store skænderi med min abuela
og din fede dag på resortet.
Han fortæller det aldrig rigtigt.
Nogle gange fortæller jeg det rigtigt.
Ja, jeg havde det sjovt på resortet, men jeg var også forvirret.
Der skete faktisk noget den dag, som jeg har aldrig har fortalt til nogen.
Jeg grublede hele tiden over skænderiet med min mor.
Hun spurgte, hvordan jeg vidste, jeg ikke var til drenge, når jeg ikke havde prøvet.
Havde hun ret? Var det bare en fase?
Ville den rigtige fyr slå alt det andet ud af mit hoved?
Jeg besluttede, at hvis jeg skulle møde en fyr en sted,
skulle det være der. På Las Colinas.
Hej, skattetøs.
-Klamt! -Klamt!
Beklager, at du måtte overvære det. Mænd kan være væmmelige.
Ja, de kan. Jeg har stadig ikke mødt undtagelsen.
Må jeg have lov at præsentere mig? Jeg hedder Daniel.
Det er en klient. Lige et øjeblik.
Nej, hov... Det kan man kalde en upålidelig fortæller.
Nå, tilbage til natklubben.
Skal vi ikke tage hjem og få lidt mad?
Jo! Så kan jeg ringe til Lorena derfra. Hun er sikkert stadig vågen.
Nej! Jeg skulle jo hjælpe dig.
Så jeg skal gå glip af at ringe til Lorena,
så du kan hjælpe mig med ikke at savne Lorena?
Nemlig! Jeg er din Memo!
Ja, men jeg ved ikke rigtig, om du er mig på samme måde, som jeg ville være mig.
Er du okay, Máximo?
Ja, selvfølgelig! Men vi må ikke give op.
Jo, jeg giver op. Vi ses i morgen.
Så, hvor kom jeg fra?
Hov, du kan ikke bare afbryde. Hugo vil høre min historie.
Din? Min mor har flirtet med en fyr. Det vil jeg høre om.
Forræder.
Daniel og jeg tilbragte hele dagen sammen.
Han var klog, sjov og enig med mig i alt det, der var vigtigt for mig.
Hjemmegående husmødre bør også få løn.
Ja!
I Dawn of the Dead flygter de fra zombier, men morderen er kapitalismen.
Ja!
Pungrotter ligner små djævle, og jeg hader dem.
Ja!
Ja ja, han hader pungrotter. Sexet. Nå, tilbage til Chad.
To, tre...
En, to, tre. En, to, tre. Glid. Glid.
-Ja! -Flot. En, to, tre.
Og rundt. Glimrende.
-En, to, tre. -Sådan!
Nu har jeg den!
Du gjorde det!
-Jeg gjorde det! -Jeg mærkede tilliden.
-Du førte. -Jeg vidste det. Jeg kan danse salsa.
Overhovedet ikke, men nu er du lidt mindre elendig.
"Lidt mindre elendig." Den er god.
Nå, men min aften med Daniel fortsatte.
Det var som i en romantisk film.
Sara, jeg har aldrig mødt nogen som dig.
Du er selvsikker.
Du er sjov.
Dine øjne er som en solnedgang.
Og Sara, først og fremmest
er du uden tvivl den klogeste i din familie...
-Det sagde han ikke! -Hvordan ved du det?
-Du skal altid pynte på historien. -Halvdelen af dine er da også løgn.
Du indrømmer altså, at halvdelen er sande!
Det skal du ikke være stolt af. Nå, som jeg var ved at sige...
Vi kiggede hinanden dybt i øjnene.
Og så skete det.
Nu giver alting mening.
Ja. Sådan har jeg det også.
Jeg har lige mødt dig, og folk vil sige, vi er skøre,
-men jeg er ligeglad. -Hvad?
Hvad laver du? Nej!
Du er fantastisk. Seriøst.
Og nu må du ikke misforstå mig, men jeg vil aldrig mere kysse en mand.
Hvordan skal jeg så forstå det?
Nu forstod jeg, da jeg aldrig gad lege far, mor og børn med drenge.
Da alle mine veninder så på John Travolta,
mens jeg kun stirrede på Olivia Newton-John.
Alle de gange jeg havde troet, at der var noget galt med mig.
Nu gav det hele mening.
Endelig var jeg sikker på, hvem jeg var.
Ja ja, dit livs vigtigste øjeblik. Tilbage til mig.
Der er kun tabere tilbage. Kan vi godt gå hjem?
Nej, Hugo Sánchez kommer. Vi skal bare være tålmodige.
Og vis mig bare én taber herinde.
-Hvad så, drenge? -Héctor!
Det overrasker mig, at I har råd til at komme her.
De har Acapulcos dyreste drinks.
Hvis de ved, man arbejder på Las Colinas, er det gratis.
Nå ja, selvfølgelig. Det vidste jeg da godt.
Hvad laver du her?
Ikke noget. Jeg kigger bare lidt på tøser.
Må jeg godt fortælle jer noget?
Der er en, jeg forsøger at glemme. En, som har knust mit hjerte.
Jeg ved godt, jeg virker tjekket, men inderst inde
er jeg blot en stakkels sjæl, der vil elske og elskes.
-Hvad? -Vi kan ikke høre dig!
Nå, ingenting! Jeg kigger bare på tøser.
Jeg keder mig altså. Kan vi ikke gå?
Nej, bliv! Jeg sidder alene hele dagen på mit lille kontor
uden at se solen og andre mennesker. Jeg beder jer! Bliv. Jeg er så ensom.
-Hvad? -Tal højere!
Nej, ingenting! Bliv! Festen er lige startet!
Den sang er fantastisk! Kom nu!
Undskyld, jeg snøfter. Min kæbe gør ondt, men jeg lever!
Kom ned på mit kontor, når I får lyst. Sådan er det i Road Dogs. Vi er Road Dogs.
Hvad er det, vi er? Road Dogs, klart!
Kan I lide film? Vi laver en filmklub. Road Dogs Movie Club! I kan ikke sige nej.
Så skal vi se Ordinary People. Den er meget, meget, meget trist.
Hej, DP! Jeg ville bare sige tak for i går.
Det var så lidt.
Og du havde ret. Jeg har ladet andre føre.
-Men du lærte mig at føre. -Det glæder mig, at du lærte det om livet.
Livet? Jeg talte bare om dans.
Gud ja, det handler jo om livet! Her på arbejde for eksempel vil min...
Vil "resortet" have tingene på en bestemt måde.
Måske burde jeg sætte mig mere op imod, hvad "resortet" vil.
Åh ja. "Resortet."
Jeg bad om fri, så jeg kunne besøge min søn,
men "resortet" ville ikke have det.
Det er synd for din søn. Jeg håber, I ses snart.
Tak, Chad. Det håber jeg også.
-"Resortet" er min mor. -Ja.
Du forstår mig.
Jeg er så træt. Tænk, at jeg slet ikke nåede hjem i går.
Men jeg er sikker på, Hugo Sánchez kommer i aften.
-Drengene skal i byen! -Er du stadig min mig? For hvis du er...
...er jeg virkelig irriterende.
Hej! I gætter aldrig, hvem der var på La Marea i går.
Hugo Sánchez!
Efter natklubben gik jeg derhen, og så sad han der.
Seriøst?
Så hvis vi var gået med hende i aftes, som jeg gerne ville,
havde vi mødt Hugo Sánchez.
-Var han sød? -Ja, men...
-Hvor kunne du? -Jeg ville muntre dig op. Du var ked af...
Nu er jeg ikke ked af det. Nu er jeg vred!
Fordi jeg ikke mødte Hugo Sánchez og talte med Lorena.
Og fordi vi skulle danse med tåbelige Héctor.
Hvorfor gik vi ikke hjem?
Jeg kan ikke tage hjem! Det føles ikke som hjemme.
Sara og mor blev uvenner, Sara flyttede... Jeg kan ikke redde min familie.
Lige siden far døde, har jeg tænkt:
"Så, Máximo, nu må du passe på familien."
Mandschauvinist.
Men en sød en.
-Mit hjem mindede mig om min fiasko. -Nej, Máximo. Hvorfor din fiasko?
De elsker hinanden, så det ender da ikke sådan.
Det er rigtigt. Nogle gange skal ting gå i stykker for at blive stærkere.
Du skal bare være der for dem.
I skal nok klare den.
I kan jo alt.
I er Máximo og Sara og Nora Gallardo.
-Er du nu min Memo igen? -Det er naturens orden.
Men hun er en meget dygtig Memo-elev.
Tak.
-Undskyld, vi ikke så Hugo Sánchez. -Det er okay.
Bare så du ved det, så var han rigtig sød. Jeg fik faktisk...
Har jeg fået Hugo Sánchez' autograf?
Undskyld, jeg ikke tog en ren serviet.
På en serviet, han har brugt?
Jeg har kysset Hugo Sánchez.
-Han smager af mole. -Pozole.
-Hej, Julia. -Hej, Sara. Hvordan går det?
Kan jeg ikke få lov at blive et par dage mere...
Eller uger? ...på hotellet?
Ikke nødvendigvis i en suite. Men gerne med en stor seng.
-Beklager, istandsættelsen begynder i dag. -Er du sikker?
Jeg kan sove hvor som helst. Jeg kan også være i et skab.
Hør her. Du må gerne låne telefonen i receptionen
og ringe til en veninde eller en fra familien.
Du behøver ikke sige, hvad der er sket, men jeg er lige her.
Jeg er lesbisk.
Wow. Det er første gang, jeg siger det.
Men min mor fandt ud af det, og nu tror hun, jeg kommer i helvede.
Jeg kan ikke tage hjem, men jeg tør ikke fortælle folk det, så hvor skal jeg bo...
Sara. Sara. Du kan bo hos mig.
-Hvad? -Ja.
Du kan bo i min lejlighed. Lige så længe du vil. Jeg mener det.
Er du sikker?
Min mor lærte mig, at vi kvinder skal hjælpe hinanden.
Du står ikke alene med det her. Jeg er her.
-Tusind tak! -Det skal nok gå alt sammen.
Wow.
Jeg troede bare, du havde en fest.
Tja, selvom du ikke vidste alt, hvad der foregik...
...gjorde du stadig, som Memo havde sagt.
Du var der for os begge to.
Nu skal jeg råbe ad en statsadvokat. Jeg elsker dig, chaparrito.
-Jeg elsker også dig. -Hej, Sarape.
Hej.
Kom, vi går.
Og så er vi tilbage ved det, Isabel sagde.
Nogle gange skal ting gå i stykker for at blive stærkere.
Bare fordi noget er slemt nu, kan det sagtens blive bedre.
Ligesom... Er du klar til metaforen?
Ligesom den her marina.
Alt det her har engang set ud, som der hvor vi begyndte.
Da jeg fik succes, ville jeg gerne give noget tilbage.
Wow.
-Har du lavet det? -Ja.
Det første, jeg gjorde, da jeg blev rig. Jeg fortæller mere på båden.
-Det er rimelig sejt. -Ja.
Handler næste del af historien om, hvordan mor kom hjem igen?
Gid den gjorde. Jeg vidste det ikke endnu,
men et mere presserende problem ville snart ændre alt for mig.
Máximo Gallardo. Godt at se dig igen, min flotte ven.
Kom ind på mit kontor et øjeblik.
Jeg har nogle oplysninger, du ikke vil gå glip af.
Tekster af: Lisa Kristensen Villeneuve