Tere tulemast kaunisse Acapulcosse.
See paik imeb.
Miks me siin oleme?
Siin mängisin ma lapsena.
Käisime Memoga siin kogu aeg.
Saime alati… Mis see sõna ongi?
Teetanuse? - Riffahvenat.
Lisaks kasutan ma hiljem seda sadamat metafoorina oma loos.
Metafoorina. Vau, põnev.
On ju? Hea metafoor on mu jaoks vastupandamatu.
Niisiis, valentinipäeva õhtul tulin pärast Isabeliga kohtumist koju.
Roberta kirjade laokil olemine
sai vaid ühte asja tähendada.
Ema leidis kirjad ja avastas mu õe saladuse.
Ära ütle midagi, kuula vaid.
Sa oled küll kurb,
aga kõik saab korda.
Ma olen sulle toeks.
Ma armastan sind.
Mina armastan sind ka.
Mis toimub?
Kus Sara on?
Küllap su „endise pruudi“ Robertaga.
Ma saan selgitada…
Ära muretse.
Su õde selgitas juba kõike! Ta ütles ka, et vihkab mind,
sest tuleb välja, et väär on täiuslikke lapsi tahta.
Aga mida sina talle ütlesid?
Peame sellest perena rääkima.
Mina ütlesin talle sama.
Vaikselt. Kogeldes.
Noh, oma mõtetes. Sa ei tea ehk, aga mulle konfrontatsioonid ei meeldi.
Vabandust. - Saraga ei räägi ma enne,
kui ta mu ees vabandab.
Ta arvab, et võib jonnida ja lahkuda?
Ei.
Naastes avastab ta, et ma viskasin ära kõik,
mis teda säärase elustiilini viis. - Ema, see pole elustiil.
Grammofonist tuleb vabaneda.
Kes teab, millist nurjatut muusikat ta kuulab.
Hea mõte.
Kuule, su grammofon läks ju äsja rikki?
Tead mida…
Vist läks jah.
See ei tohiks siin olla.
Aitäh.
Vabandust.
Mida sa…
Sa ju oled Máximo õde?
Oot, kas sa magasid siin?
Tere!
Máximo, kas sa kaotasid ära millegi, näiteks õe?
Sara.
Kuidas sa siia said?
Ootasin, kuni valvur WC-sse läks,
ja tulin sisse.
Guillermo väike põis sai taas saatuslikuks.
Ema ütles, mis juhtus. Mul on nii kahju.
Peame sellest perena rääkima!
Emaga ei räägi ma enne, kui ta mu ees vabandab.
Ma ei tea, mida teen,
aga koju ma ei lähe.
Mu õde ja ema läksid tülli ning tahan teada…
Ta küsis. Sa tead, et ta ei saa siia jääda.
Julia, palun. Tal pole mujale minna.
Ta on töötu, rahatu ja vaid 16-aastane!
Peaaegu 17-aastane.
Olgu. Mõned põhjatiiva toad on tühjad, aga homme algab renoveerimine.
Ta saab siin veeta veel vaid ühe öö, maksimum.
Ei, mu nimi on Máximo. Ning aitäh, sa oled parim.
Hei.
Sul veab.
Täna on ainus vaba tuba lausa sviit.
Aitäh. Aga ma ei vaja paljut.
Kapitalism üritab nii väga meid veenda, et vajame ekstravagantseid asju.
Minu seisukoht on alati sama olnud…
Jeesus Kristus!
Vau.
Ma muretsesin oma pere pärast,
aga teadsin, et üks isik tõstab alati mu tuju.
Head 30. aastapäeva, hr ja pr Nelly.
Rõõmsaid päevi teile. Olen teie pärast nii õnnelik.
Olgu, võib-olla mitte alati.
Mis viga?
Lihtsalt igatsen Lorenat nii väga, et mu süda valutab.
Hakkan juba tema nägu unustama.
Te jätsite hüvasti eile õhtul.
Jah, aga tundub, nagu möödas oleks kaks ööd.
Issand. Vaata seda!
Hugo Sánchez on linnas?
Mu lemmik jalgpallur!
See on nii lahe.
Mõtle, kui temaga kohtuks.
Memo, ma ei lase sul Lorena pärast mossitada.
Sa tõstad alatasa minu tuju.
No täna olen mina sinu Memo!
Oled minu mina? - Jah!
Teen kõike, millega sa minu tuju tõstad.
Näiteks ütled: „Sa suudad kõike. Máximo Gallardo oled.“
Täpselt! Aga kasutan sinu nime.
Nii nutikas muudatus.
Mida me siis teeme?
Me kohtume Hugo Sáncheziga.
Ta käib meie linna külastades alati La Costera klubis nimega Beach Baby.
Seega täna õhtul läheme sinna.
Poiste õhtu väljas.
Poiste õhtu väljas!
Aga peaksin täna õhtul Isabeliga midagi tegema.
Poiste õhtu väljas Isabeliga. - Poiste õhtu väljas Isabeliga.
Chad, kuidas saan aidata?
Vabandust, et segan, aga pean üsna keerulist teenet paluma.
Jumal, miks Sa mind karistad?
Aga muidugi. Mida sa vajad?
Mul oli meie pulmaks mu lemmik diskor välja valitud,
aga ta hüppas just alt.
Seega Julia palkas salsabändi, aga ma ei oska salsat tantsida.
Seega…
Noh, äkki…
Ma soovitan Beto abi paluda.
Naljakas lugu, ma palusin Betot ja ta käskis sind paluda.
Naljakas tõesti. - Jah.
Palu ehk Héctorit. - Palusin. Ka tema käskis sind paluda.
Kas sa üritasid…
Kõigi sõnul oled sa siin parim tantsija.
Jumal, miks Sa mind sedasi karistad?
Saad ühe tantsutunni täna õhtul.
Enne seda pead mu autot pesema.
Ma nägin „Karate Kidi“. Kas nii ma tantsuliigutusi õpingi?
Ei, nii saan ma oma auto puhtaks.
Seda jura ma tasuta ei tee.
Tere, ema! Tulin riideid vahetama. Ma ei õhtusta…
Ema, mida sa tegid? See on nagu koht, kus nunn käib kurvastamas.
Väga hea.
Kui Sara koju tuleb,
keskendugu ta Jeesuselt andestuse palumisele.
See pole Jeesus, vaid Barry Gibb bändist Bee Gees.
Seda müüdi kiriku ees. Ma lihtsalt eeldasin.
Ma pihtisin oma süngeimad saladused Bee Geesile?
Ma ei saa siin olla. Sara toa tunnetki pole.
See on südantlõhestav.
Kas pingutasime üle? Soovin, et me poleks Sara asju ära visanud.
Tegelikult ei visanud ma midagi ära. Panin kastid igaks juhuks oma korterisse.
Tõsiselt? Saame teha tema toa selliseks, nagu oli?
Aitäh!
Teeme kähku. Küllap ta tuleb iga hetk koju.
Aitäh!
Vaene Sara. Küllap on tal ilma emata kohutav olla.
Hugo, 1980-ndatel polnud miski Acapulco ööeluga võrreldav.
Rikkad ja kuulsad tulid Méxicost, et terve nädalavahetuse pidu panna.
Mul polnud aimugi, kas sisse saame,
aga Memo tuju tõstmise nimel pidin üritama.
Tänan kutsumast, kutid.
Loodetavasti näeme seda jalgpallurit, kellest ma ei hooli.
Ta meeldib mulle. Vaimukas neiu.
Mitte teie kaks.
Aga oleme temaga!
Ei huvita. Te sisse ei saa.
See on lootusetu. Lahkume parem.
Meil on homme Las Colinases pikk päev.
Oot, te töötate Las Colinases?
Järgmine kord öelge kohe.
Oot, seda küll ei juhtunud.
Tegelikult juhtus küll, Hugo.
Tuleb välja, et Las Colinases töötamine
tegi meist tipptasemel teenindajate kogukonna liikmed.
Hoolitsesime kõik üksteise eest.
Tead jobusid nendes klubides,
kes järjekorras ei seisa
ja end kõigist paremaks peavad?
Täna oleme meie need jobud!
Ma vaatasin kõikjale. Hugo Sánchezt pole.
Pole viga, vara veel. Aitame sul lõbusalt aega veeta, Memo.
Võtame joogi ja ootame.
Oot, ma tahan midagi proovida.
Tere. Me töötame Las Colinases.
Las Colinases?
Sealsed töötajad on me sõbrad. Te joote täna tasuta!
Üks, kaks, kolm.
- Aeglasemalt.
Üks, kaks, kolm.
Üks, kaks, kolm. Chad! - Haiget teed.
See on väga lihtne. Üks, kaks, kolm. - Seda ma teengi. Üks, kaks, kolm.
Sa pead lõdvestuma. - Ma üritan, aga sa oled hirmutav.
Probleem on selles, et sa ei juhi, vaid järgned.
Sest ma ei tea, kuhu lähen.
Järgned, sest sa oled ebakindel.
Sa pead olema kindlam oma sammus ja endas.
Ole juht.
Juhin meeleldi, kui keegi ees näitab mulle, kuidas.
See on järgnemine!
Proovime uuesti.
Isver.
On alles äge õhtu!
Suur tänu teile.
Kas läheme koju?
Koju? Ei, peame Hugo Sánchezt ootama!
Mis hääl see on?
Ei tea, aga…
Kõlab, nagu see tuleks
tulevikust.
Keegi justkui aastate pärast
räägiks lugu selle hetke kohta,
aga ta hoolimatu õepoeg ei pannud telefoni hääletu peale.
Olgu, vabandust.
Hei, ema.
Hei! Sa unustasid maandudes sõnumi saata.
Vabandust. Onu Máximo räägib,
kuidas sa pärast suurt tüli mu abuela'ga kuurordis ägeda päeva veetsid.
Su onu ei räägi iial lugusid õigesti.
Hei! Vahel räägin õigesti.
Jah, kuurordis oli lõbus, aga mul oli ka pea pulki täis.
Tegelikult pole ma ühest kuurordi seigast kellelegi rääkinud.
Ma aina mõtlesin tülile, mis mul emaga oli.
Ja tema küsimusele: kuidas olen kindel, et mulle poisid ei meeldi,
kui ma proovinudki pole?
Kas tal oli õigus? On see kõik lihtsalt faas,
mis võib õiget kutti kohates mööduda?
Siis otsustasin, et kui juba kuskil kutiga kohtuda,
siis justnimelt seal, Las Colinases.
Tere, mamacita.
Rõve! - Rõve!
Vabandust, et pidid seda nägema. Mehed võivad vastikud olla.
Tõepoolest. Ma pole veel erandit kohanud.
Noh, las ma tutvustan end.
Mina olen Daniel.
Kõne kliendilt. Tulen kohe tagasi. - Ei!
Vaat kes pole usaldusväärne jutustaja.
Igatahes, klubis…
Lähme õige restorani hilisele õhtusöögile?
Jah! Ning ehk tohin restoranist Lorenale helistada?
Küllap on ta veel ärkvel.
Ei! Ma ju pean sind aitama, mäletad?
Ma siis pean jääma ilma telefonikõnest Lorenaga,
et saaksid aidata mul Lorenat vähem igatseda?
Täpselt! Ma olen sinu Memo!
Jah, aga sa pole ehk mulle minu mina nii, nagu mina sulle sinu mina oleksin.
Kas kõik on korras, Máximo?
Muidugi!
Me lihtsalt ei või alla anda.
Mina annan alla. Homme näeme.
Olgu, olen tagasi. Kuhu ma jäingi?
Hei! Sa ei või lihtsalt vahele segada. Hugo tahab minu lugu kuulda.
Nalja teed? Mu ema flirtis kord kutiga.
Ma tahan sellest kuulda.
Reetur.
Niisiis, ma veetsin terve päeva Danieliga.
Ta oli naljakas, vaimukas ja sama meelt kõigega, millest hoolisin.
Minu arust ka täiskohaga emad väärivad palka.
Jah!
„Surnute koidikus“ joostakse zombide eest, aga filmi tõeline tapja on kapitalism.
Jah!
Opossumid näevad välja nagu kuradikesed ja ma vihkan neid.
Jah!
Jajah, ta vihkas opossumeid. Milline kompu!
Tagasi Chadi juurde.
Kaks, kolm. - Hei!
Üks, kaks, kolm.
Libista.
Jaa! - Väga hea. Üks, kaks, kolm.
Keeruta. Võrratu.
Üks, kaks, kolm. Hästi!
…kaks, kolm. Üks, kaks, kolm. - Jah.
Ma saan hakkama!
Jaa! Hakkama said!
Hakkama sain! - Tundsin su sammus enesekindlust.
Sa olid juht. - Seda ma arvasin. Oskan salsat tantsida.
Kaugeltki mitte, aga nüüd oled sa veidi vähem kohutav.
„Veidi vähem kohutav.“
Kõlab hästi.
Igatahes, mu õhtu Danieliga jätkus.
See oli nagu romantiline film.
Sara, ma pole iial kedagi sinusugust kohanud.
Sa oled enesekindel,
sa oled vaimukas,
su silmad on nagu päikeseloojang.
Sara,
sa oled kahtlemata
oma pere targim liige…
Ta ei öelnud nii! - Kust sa tead?
Miks sa oma lugudes asju välja mõtled?
Pooled asjad, mida sa Hugole räägid, on valed!
Sa siis tunnistad, et pool mu jutust on tõsi.
Selle üle ei tasu uhke olla.
Igatahes, nagu olin ütlemas,
me vaatasime teineteisele sügavalt silma.
Ja siis see juhtus.
Kõik sai nüüd selgeks.
Jah! Mul on sama tunne!
Me küll alles tutvusime ja meid peetaks hulluks,
aga mind ei huvita…
Mida?
Oot, mida sa teed? Ei!
Sa oled vapustav, päriselt ka.
Ja ära saa nüüd valesti aru,
aga ma ei taha enam elu sees meest suudelda.
Kuidas sellest õigesti aru saada?
Mõistsin äkitselt, miks ma algkoolis poistega kodu mängida ei tahtnud.
Miks kõik mu sõbrad vaatasid John Travoltat,
aga mina vahtisin aina Olivia Newton-Johni.
Nii paljud hetked, mil arvasin, et mul on midagi viga,
said nüüd kõik selgeks.
Ma olin viimaks kindel selles, kes ma olen.
Jajah, see oli su elu tähtsaim hetk. Naaseme minu juurde.
Siia on vaid luuserid jäänud. Kas võiksime koju minna?
Ei! Küll Hugo Sánchez tuleb, peame vaid kannatlikud olema.
Ja kus on luuserid? Näita ühtegi…
Tere, poisid!
Héctor!
Üllatav, et saate selles klubis käimist endale lubada.
Siin on Acapulco kõige kallimad joogid.
Kui nad teavad, et töötad Las Colinases, saad tasuta juua.
Muidugi ma teadsin seda.
Ja mida sina siin teed?
Ei midagi, lihtsalt otsin tibisid!
Tegelikult, kas tohin midagi pihtida?
Ma üritan unustada kedagi,
kes mu südame murdis.
Ma küll bravuuritsen, aga sügaval sisimas
olen ma vaene hing, kes tahab armastada ja olla armastatud.
Mida? Vali on! - Me ei kuulnud!
Ei midagi! Ma ütlesin, et tibisid otsin!
Õhtu vajus tõesti ära. Kas võime minna?
Ei, palun jääge siia! Ma olen päev läbi üksi tillus kabinetis,
eemal päikesest ja inimestest.
Palun jääge siia. Ma olen nii üksildane.
Mida? - Räägi valjemalt!
Ei midagi!
Jääge siia! Pidu alles algab!
See on vägev laul! Palun tulge!
Vabandust, et nuhatan. Mu lõug valutab ja tunnen end elusana!
Külastage mind mu kabinetis iga kell, mida te ka ei vajaks.
See on Kambakoerte reegel. Need olemegi.
Kes me oleme?
Kambakoerad, muidugi!
Kas teile filmid meeldivad? Teeks õige Kambakoerte filmiklubi!
Ärge öelge „ei“.
Peame vaatama filmi „Tavalised inimesed“, mis on nii kurb, kutid.
Hei, DP!
Tahtsin sind eilse tantsutunni eest tänada.
Rõõm oli minu päralt.
Ja sul oli õigus. Ma olen lasknud teistel mind juhtida.
Aga sa õpetasid mind juhtima.
Tore, et elus selle õppetunni said.
Elus? Ma rääkisin vaid tantsust.
Issand, see ongi elu õppetund.
Näiteks siin tööl mu…
„Kuurordile“ meeldib, kui asju teatud moel tehakse,
aga ehk pean hakkama rohkem vastu sellele, mida „kuurort“ tahab.
Oo jaa, „kuurort“…
Ma olen üritanud võtta vaba aega, et oma poega külastada,
aga „kuurort“ ei luba.
Su pojal ei vea siis. Loodan, et sa näed teda peagi.
Aitäh, Chad. Ma loodan ka.
„Kuurort“ on mu ema… - Ma tean.
Sa mõistad mind.
Máximo, ma olen nii väsinud. Uskumatu, et ma eile koju ei jõudnudki.
No õnneks peab Hugo Sánchez täna klubis olema.
Poiste õhtu väljas. - Kas sa oled ikka mu mina?
Kui jah,
siis võin ma tõeline tüütus olla.
Hei!
Te ei usu eal, kes eile La Mareas käis.
Hugo Sánchez!
Ma läksin pärast klubi sinna sööma ja ta oli seal.
Tõsiselt räägid?
Seega kui oleksime eile lahkunud, nagu ma tahtsin,
oleksin ma Hugo Sánchezt kohanud?
Oli ta kena?
Jah, aga…
Kuidas sa võisid?
Tahtsin su tuju tõsta. Sa olid Lorena pärast kurb…
No nüüd pole ma kurb, Máximo,
vaid vihane! Sest ma ei kohanud Hugo Sánchezt
ega saanud Lorenaga rääkida. Ja pidime naeruväärse Héctoriga tantsima.
Miks me ei võinud koju minna?
Sest ma ei saa koju minna!
Seal pole enam kodu tunnetki.
Sara läks mu emaga tülli ja kolis välja.
Mu pere laguneb ja ma ei suuda seda korda teha.
Mul on isa surmast saati olnud tunne:
„Olgu, Máximo, nüüd on sinu töö seda peret kaitsta.“
Seksistlik.
Ent armas.
Väldin kodu, kus tuleb meelde, et ma põrusin.
Ei, Máximo. Kuidas sa põrusid?
Su ema ja õe armastus on liiga tugev, et asi nii lõpeks.
Tõepoolest. Vahel peavad asjad purunema, et tugevamana taastuda.
Ole lihtsalt neile toeks edasi.
Küll te tulete sellest välja.
Lõppude lõpuks suudate ju ükskõik mida teha.
Te olete Máximo ja Sara ja Nora Gallardo.
Kas sa oled taas minu Memo?
Selline on asjade loomulik kord.
Kuigi tema on väga hea algaja Memo.
Aitäh.
Vabandust, et me Hugo Sánchezt ei näinud. - Pole viga.
Olgu öeldud, et ta oligi väga kena. Lausa…
Mul on Hugo Sánchezi autogramm?
Vabandust, et salvrätt puhas polnud.
Tema kasutatud salvrätt?
Ma suudlesin Hugo Sánchezt.
Ja ta on mole maitsega?
Posole.
Hei, Julia!
Hei, Sara. Mis teoksil?
Kas ma saaksin kuidagi veel paar päeva
või nädalat hotellis peatuda?
Ma ei vaja sviiti, aga suur voodi oleks tore.
Mul on kahju, aga täna algab tubade renoveerimine.
Oled kindel?
Ma võin ükskõik kus magada. Olen nii väike, et kappki sobib!
Kuule…
Ma lasen rõõmuga sul vastuvõtulauast
mõnele sõbrale või pereliikmele helistada.
Sa ei pea juhtunust mulle rääkima, aga kui vajad midagi, olen toeks.
Ma olen lesbi.
Vau.
Esimest korda ütlesin seda.
Aga mu ema sai teada
ning arvab, et ma lähen põrgusse. - Ei.
Koju ma ei naase, ent olen nõutu,
sest kardan teistele rääkida, seega kus ma elan…
Sara.
Võid minu juures elada.
Mida? - Jah.
Võid mu korteris elada. Nii kaua, kui vaja. Päriselt.
Oled kindel?
Mu ema õpetas mulle, et naised peaksid alati üksteist toetama.
Ja sa ei peaks seda üksi kogema.
Ma olen sulle toeks.
Issand, aitäh!
Kõik saab korda, ausõna.
Vau.
Ja mina arvasin, et sa vaid lõbutsesid kuurordis.
Noh, isegi kui sa polnud teadlik kõigest, mis toimub…
tegid sa ikka nii, nagu Memo soovitas.
Sa olid meile mõlemale toeks edasi.
Ma pean nüüd ühe prokuröri peale kisama. Armastan sind, chaparrito.
Mina sind ka, ema. - Tšau, Sarape.
Tšau.
Olgu, läki.
Kõik on seotud sellega, mida Isabel mulle ütles.
Vahel peavad asjad purunema, et tugevamana taastuda.
See, et miski on praegu halb, ei tähenda, et paraneda ei või.
Täpselt nagu… Kas oled metafoori jaoks valmis?
Täpselt nagu see sadam.
Vaata, kogu sadam oli varem selline, nagu nurk, kus alustasime.
Kui ma edukaks sain, tahtsin ka veidi tagasi anda.
Vau.
Sina tegid seda? - Jah.
Esimese asjana, kui rikkaks sain.
Paadi peal räägin lähemalt.
See on üsna lahe. - Jah.
Kas loo järgmine osa on siis sellest, kuidas ema koju naasis?
Oleks see vaid nii…
Ma ei teadnud veel,
aga üks pakilisem probleem muutis kohe mu jaoks kõike.
Máximo Gallardo. Nii hea on sind taas näha, mu nägus sõber.
Astu hetkeks mu kabinetti.
Mul on infot, millest sa ilma jääda ei taha.
Tõlkinud Silver Pärnpuu