Sveikas atvykęs į nuostabųjį Akapulką.
Siaubinga vietelė.
Ir kodėl mes čia?
Vaikystėje aš čia žaisdavau.
Dažnai čia ateidavom su Memu.
Pasigaudavom… Pamiršau tą žodį.
- Stabligę? - Melsvažuvių.
Vėliau savo pasakojime panaudosiu šį uostelį kaip metaforą.
Metaforą. Kaip įdomu.
Tikrai taip. Geros metaforos man labai patinka.
Taigi, Valentino dienos vakarą grįžau namo po susitikimo su Izabele.
Tai, kad Robertos laiškai buvo ant stalo,
galėjo reikšti tik vieną dalyką.
Mama rado laiškus ir sužinojo mano sesers paslaptį.
Nieko nesakyk,
tik paklausyk manęs.
Žinau, kad liūdi,
bet viskas bus gerai.
Aš su tavim.
Aš tave myliu.
Ir aš tave myliu.
Ką visa tai reiškia?
Kur Sara?
Turbūt su tavo „buvusiąja“ Roberta.
Mama, aš galiu paaiškinti…
Gali nesivarginti.
Tavo sesuo jau viską paaiškino!
Dar ji pasakė, kad manęs nekenčia,
nes turbūt norėti, kad tavo vaikai būtų geri, yra blogai.
Ką tu jai pasakei?
Pasikalbėkim gražiai, kaip šeima.
Ir aš jai sakiau tą patį.
Tyliai. Užsikirsdamas.
Na, tiksliau, pagalvojau apie tai.
Gal tu ir nežinai,
bet aš nemėgstu pykčių.
- Atsiprašau. - Neturiu ką pasakyti Sarai,
kol ji manęs neatsiprašys.
Ji galvoja, kad gali sukelt isteriją ir išeiti?
Ne.
Kai ji grįš namo,
pamatys, kad išmečiau viską,
kas ją privedė prie tokio gyvenimo būdo.
Mama. Tai - ne gyvenimo būdas…
Šį patefoną irgi reikia išmesti.
Kas žino,
kokios bedieviškos muzikos ji klausėsi.
Teisingai! Gera mintis.
Juk tavo patefonas sugedo, tiesa?
Žinai, ką…
Gal ir sugedo.
Jų neturi čia būti.
Ačiū.
Atsiprašau.
Ką čia…
Tu - Maksimo sesuo, ar ne?
Pala… tu čia miegojai?!
Labas!
Maksimai, nieko nepametei? Sesers, pavyzdžiui.
Kaip patekai į viešbutį?
Palaukiau, kol apsauginis nuėjo į tualetą,
ir įėjau.
Viskas per mažą Giljermo šlapimo pūslę.
Mama viską papasakojo. Man labai gaila.
Pasikalbėkime gražiai, kaip šeima!
Neturiu ką pasakyti mamai,
kol ji manęs neatsiprašys.
Dar nežinau, ką darysiu,
bet namo tikrai negrįšiu.
Mano sesuo susipyko su mama,
aš čia pagalvojau…
Ji jau prašė. Juk žinai, kad ji negali čia likti…
Chulija, labai prašau.
Ji neturi kur eiti.
Ji neturi nei darbo, nei pinigų, o jai - tik šešiolika!
Beveik septyniolika.
Gerai jau. Šiauriniame sparne yra keli tušti kambariai.
Bet rytoj prasideda jų remontas.
Ji gali ten permiegoti vieną naktį maksimum.
Maksimas. Ačiū. Tu geriausia.
Einam.
Tau pasisekė…
Vienintelis laisvas - liukso numeris.
Ačiū. Man daug nereikia.
Keista, kaip kapitalizmas bando įteigti,
kad mums reikia prabangių daiktų.
Mano nuomonės niekas nepakeis…
Jėzau Marija!
Nieko sau.
Aš labai jaudinausi dėl savo šeimos,
bet žinojau, kad yra vienas žmogus, kuris visada gali pakelt nuotaiką.
Su trisdešimtmečiu, ponai Neliai.
Lai jūsų dienos būna kupinos laimės. Labai dėl jūsų džiaugiuosi.
Gerai, gal ir ne visada.
Kas negerai?
Taip ilgiuosi Lorenos, kad plyšta širdis.
Taip seniai ją mačiau, kad pradedu pamiršti jos veidą.
Juk tik vakar atsisveikinai su Lorena.
Pats žinau, bet atrodo, kad užvakar.
O Dieve. Žiūrėk.
Atvažiavo Hjugas Sančesas?
Mano mylimiausias futbolininkas!
Va čia tai geras.
Įsivaizduok, jei su juo susitikčiau.
Memai, aš neleisiu tau liūdėti dėl Lorenos.
Tu man kėlei nuotaiką šimtus kartų.
Šįvakar aš pabūsiu tavo Memu!
- Pabūsi mano manim? - Taip!
Darysiu viską, ką darai tu, kai būnu blogos nuotaikos.
Pavyzdžiui, sakysi man: „Tu viską gali. Juk tu - Maksimas Galjardas.“
Būtent! Tik vietoj savo vardo sakysiu tavąjį.
Čia tu protingai sugalvojai.
Tai ką darom?
Eisim susitikti su Hjugu Sančesu.
Kai jis atvažiuoja, visad eina į klubą „Pakrantės žvaigždė“.
Šįvakar ir mes ten nueisim.
Berniukų vakarėlis.
Bet šįvakar planavau susitikt su Izabele.
Berniukų vakarėlis plius Izabelė.
Čadai, kuo galiu tau padėti?
Atsiprašau, kad trukdau, bet noriu paprašyt sudėtingos paslaugos.
Dieve, už ką mane baudi?
Žinoma. Klausau tavęs.
Vestuvėms buvau užsisakęs savo mėgstamiausią didžėjų,
bet jis atšaukė savo dalyvavimą.
Tada Chulija užsakė salsos grupę, o aš nemoku šokti salsos.
Todėl…
Galbūt…
Tavo vietoje kreipčiausi į Betą.
Keisčiausia, kad ką tik su juo kalbėjau, ir jis pasiuntė mane pas tave.
- Tikrai keista. - Taip.
- Gal paprašyk Hektoro? - Prašiau. Jis irgi pasiuntė pas tave.
Nebandei prašyti…
Visi man pasakė, kad esi geriausias šokėjas Las Kolinase.
Dieve, už ką mane taip baudi?!
Šįvakar galiu tave pamokyti.
Bet prieš tai tu nuplausi mano mašiną.
Aš mačiau „Karatė vaikį“. Ar taip…
Taip išmoksiu šokio judesių?
Ne, taip tu nuplausi mano mašiną.
Nesiruošiu to daryti veltui.
Labas, mama!
Tik parėjau persirengti, vakarienės nevalgysiu…
Mama, ką jūs padarėt? Šis kambarys primena vienuolės celę.
Ir gerai.
Kai Sara grįš namo,
noriu, kad visą laiką skirtų prašydama Dievo atleidimo.
Ten ne Jėzus, o Baris Gibas iš „Bee Gees“.
Pirkau jį prie bažnyčios, todėl nieko blogo nepagalvojau.
Savo juodžiausias paslaptis patikėjau „Bee Gees“?
Negaliu čia būti. Tai - ne Saros kambarys.
Plyšta širdis.
Gal tikrai persistengėm?
Be reikalo išmetėm jos daiktus.
Tiesą sakant, aš nieko neišmečiau.
Visas dėžes parsinešiau namo. Dėl viso pikto.
Tikrai? Tai vėl galim padaryt kambarį tokį, koks buvo?
Ačiū tau!
Gerai. Tada paskubėkim, nes ji gali grįžti bet kurią minutę.
Ačiū!
Vargšelė Sara. Jai turbūt labai blogai be mamos.
Hjugai, 9-ajame dešimtmetyje
naktinis Akapulko gyvenimas buvo be konkurencijos.
Turtingi ir garsūs žmonės iš Meksiko atvykdavo čia savaitgaliais pasiausti.
Nežinojau, ar mes į tą klubą pateksim,
bet Memui reikėjo pakelti nuotaiką, tad turėjau pasistengti.
Ačiū, kad mane pasikvietėt.
Tikiuosi pamatyti tą futbolininką, kuris man nė kiek nerūpi.
Man ji patinka. Linksma.
Jums negalima.
Bet mes su ja!
Man vienodai. Jūsų neįleisiu.
Beviltiška. Einam namo.
Rytoj Las Kolinase mūsų laukia sunki diena.
Pala, jūs dirbat Las Kolinase?
Kitą kartą nuo to ir pradėkit.
Pala. Taip nebuvo.
Buvo, Hjugai, buvo.
Pasirodo, dirbdami Las Kolinase,
mes buvome aukštos klasės paslaugų teikėjų bendruomenės dalimi.
Ir visi vieni kitus palaikėme.
Žinai tuos pasipūtėlius klubų lankytojus,
kurie niekada nestovi eilėje
ir galvoja, kad yra geresni už kitus?
Šįvakar mes esam tokie pasipūtėliai!
Aš čia jau viską apžiūrėjau. Bet Hjugo Sančeso nepastebėjau.
Viskas gerai. Dar anksti. Pasirūpinsim, kad tu neliūdėtum, Memai.
Užsisakykim gėrimų ir palaukim.
Pala. Noriu išbandyt vieną dalyką.
Labas. Mes dirbam Las Kolinase.
Las Kolinase?
Visi, kas ten dirba, yra mūsų draugai.
Šįvakar gėrimai - nemokami!
Viens, du, trys.
- Viens, du, trys. - Ne taip greitai.
Viens, du, trys.
- Viens, du, trys. Čadai! - Man skauda.
Juk tai šitaip paprasta.
- Viens, du, trys. - Tą ir darau. Viens, du, trys.
Nebūk toks įsitempęs.
Aš stengiuosi, bet bijau tavęs.
Tavo problema yra ta, kad tu ne vedi, o seki paskui.
Aš seku paskui, nes nežinau, kur einu.
Tu seki paskui, nes nepasitiki savim.
Tau reikia labiau pasitikėt savo žingsniais, savimi.
Tu privalai vesti.
Mielai tą daryčiau. Tik reikia, kad kas nors man parodytų kaip.
Tai vadinasi sekimu paskui!
Pabandom dar kartą.
Jėzau.
Nepakartojamas vakaras!
Ačiū jums, bičiuliai.
Gal jau einam namo?
Namo? Ne. Dar reikia sulaukti Hjugo Sančeso!
Iš kur čia tas garsas?
Nežinau, bet…
Skamba kaip…
iš ateities.
Panašu, kad po daugelio metų
kažkas pasakoja apie šį vakarą,
bet kažkoks nedėmesingas sūnėnas neišjungė savo telefono garso…
Gerai jau. Atsiprašau.
Labas, mama.
Sveikutis! Kodėl neparašei žinutės, kai nusileidot?
Nepyk. Dėdė Maksimas kaip tik pasakojo
apie tai, kaip tu susipykai su mano abuela,
ir puikiai praleidai dieną viešbutyje.
Tavo dėdė amžinai ką nors supainioja.
Tik kartais ką nors supainioju.
Taip, viešbutyje buvo smagu. Bet galvoje sukosi spiečius minčių.
Tiesą sakant, apie vieną nutikimą dar nesu niekam pasakojusi.
Niekaip negalėjau pamiršti ginčo su mama.
Ji manęs paklausė, iš kur galiu žinoti, kad man nepatinka vaikinai,
jei nė nebandžiau su jais draugauti.
O gal ji teisi? Gal tai tik pereinamasis laikotarpis,
ir jei sutiksiu tinkamą vaikiną, viskas atsistos į savo vietas?
Tada ir nusprendžiau, kad jei man lemta sutikti vaikiną,
tai turi nutikti čia, Las Kolinase.
Sveika, gražuole.
Košmaras!
Gaila, kad tau teko su tuo susidurti, bet kartais vyrai būna nemandagūs.
Esi visiškai teisus. Jie visi tokie.
Na, leisk prisistatyti.
Danielis.
Man skambina klientas. Tuojau perskambinsiu.
Ne!
Labai nepatikima pasakotoja.
Tiek to. Na, o klube…
Gal einam į restoraną vėlyvos vakarienės?
Teisingai! Iš ten galėsiu paskambinti Lorenai.
Tikiuosi, ji dar nemiega.
Ne! Aš turiu tau padėti, gal pamiršai?
Negaliu paskambinti Lorenai, nes tu man padedi neliūdėti dėl to,
kad jos ilgiuosi?
Būtent! Aš esu tavo Memas!
Žinau. Tik abejoju, ar esi tokiu mano manim, kokiu aš būnu tau.
Viskas gerai, Maksimai?
Žinoma!
Mes negalim pasiduoti.
Aš pasiduodu. Iki rytojaus.
Čia vėl aš. Kur aš sustojau?
Negali manęs pertraukinėti. Hjugas nori išgirsti mano istoriją.
Gal juokauji? Mano mama kartą flirtavo su vaikinu.
Noriu viską apie tai žinoti.
Išdavikas.
Taigi, mudu su Danieliu praleidome visą dieną.
Jis buvo protingas, linksmas ir pritarė mano pažiūroms.
Manau, kad nedirbančioms mamoms irgi priklauso alga.
Taip!
„Numirėlių aušroje“ visi bėga nuo zombių,
o tikrasis žudikas filme yra kapitalizmas.
Taip!
Oposumai panašūs į mažyčius velnius, nekenčiu jų.
Taip!
Aišku. Jis nekentė oposumų. Erelis.
Tai va, grįžtame prie Čado.
Du, trys.
Viens, du, trys.
Greičiau.
- Taip! - Gerai. Viens, du, trys.
Apsuk. Puiku.
Viens, du, trys. Labai gerai!
- …du, trys. Viens, du, trys. - Taip.
Išmokau!
Taip! Išmokai!
- Išmokau! - Pajutau tavo pasitikėjimą žingsniuose.
- Tu vedei. - Žinojau, kad išmoksiu šokt salsą.
Toli gražu, bet bent jau ne taip tragiškai.
Bent jau ne taip tragiškai.
Gerai pasakyta.
Tai va, vakaras su Danieliu tęsėsi.
Viskas vyko kaip romantiniame filme.
Sara, dar niekada nebuvau sutikęs tokios merginos.
Esi pasitikinti savimi,
linksma,
tavo akys - kaip saulėlydis.
be jokios abejonės,
esi protingiausia iš visos savo šeimos…
- Jis to nesakė. - Iš kur žinai?
Kodėl tu išsigalvoji?
Pusė to, ką pasakoji Hjugui, yra melas!
Vadinasi, pripažįsti, kad kita pusė yra teisybė.
Nematau, kuo čia didžiuotis!
Tai va, kaip sakiau,
mes žiūrėjome vienas kitam į akis.
Ir tada nutiko tai.
Dabar man viskas aišku.
Taip! Ir man!
Žinau, kad mes ką tik susitikom,
ir žmonės sakys, kad mes išprotėjom,
bet man nesvarbu…
Ką?
Ką tu darai?! Ne!
Tu esi labai šaunus, tikrai.
Tik neįsižeisk,
bet gyvenime daugiau nesibučiuosiu su vyrais.
Ir kaip man čia neįsižeisti?
Staiga supratau, kodėl pradinėje mokykloje
niekada nenorėjau žaisti namais su berniukais,
kodėl visos mano draugės žavėjosi Džonu Travolta,
o aš negalėjau atitraukt akių nuo Olivijos Njuton-Džon.
Šitiek daug kartų galvojau, kad su manim kažkas negerai.
Dabar viskas atsistojo į savo vietas.
Pagaliau žinojau, kas aš esu.
Taip. Svarbiausia akimirka tavo gyvenime.
Bet grįžtam prie mano istorijos.
Čia liko vieni nevykėliai. Gal jau einam namo?
Ne! Hjugas Sančesas tikrai pasirodys, tik turėk kantrybės.
Kur tie nevykėliai? Parodyk man nors vieną.
Sveiki, vyručiai!
Esu nustebęs, kad galit sau leisti lankytis tokioje vietoje.
Čia gėrimai - brangiausi visame Akapulke.
Jei jie žino, kad dirbi Las Kolinase, tada gėrimai - nemokami.
Žinoma. Žinoma, aš žinojau.
O ką tu čia darai?
Nieko. Tik ieškau panų!
Galiu jums prisipažinti?
Tiesiog stengiuosi kai ką užmiršti.
Kai ką, kas sudaužė man širdį.
Apsimetu savim pasitikinčiu ir nerūpestingu, bet giliai širdyje
esu jautrus žmogus, trokštantis meilės.
- Atleisk, labai tranki muzika, ką sakei? - Nieko negirdėjom!
Nieko!
Sakiau, kad ieškau panų!
Man nusibodo. Gal jau einam namo?
Ne! Neišeikit, prašau!
Visą dieną sėdžiu savo kabinetuke,
nematau nei saulės, nei žmonių.
Prašau, dar pabūkit, jaučiuosi toks vienišas.
- Ką? - Kalbėk garsiau!
Nieko!
Neišeikit! Vakarėlis tik prasideda!
Superinė daina! Prašau, pašokim!
Atsiprašau, čiaudžiu. Žandikaulis skauda, bet džiaugiuosi gyvenimu. Bičiuliai,
esat laukiami mano kabinete. Jei tik ko prireiks. Aš rimtai.
Tokia yra chebros taisyklė. O mes ir esam chebra!
Kas mes tokie? Kas?
Chebra, žinoma.
Jums patinka filmai? Gal įsteikime kino klubą? Chebros klubas!
Tik nesakykit „ne“.
Siūlau pažiūrėt filmą „Paprasti žmonės“. Jis toks liūdnas, bičiuliai.
Labas, DėPė.
Noriu padėkoti už vakarykštę pamoką.
Nėra už ką.
Žinai, ką? Tu buvai teisus. Aš leidausi vedžiojamas kitų žmonių.
Bet tu mane išmokei, kaip vesti pačiam.
Džiaugiuosi, kad išmokai tą gyvenimo pamoką.
Gyvenimo? Turėjau galvoje šokį.
O Dieve, tai - gyvenimo pamoka.
Pavyzdžiui, čia, darbe…
„Viešbutis“ viską įsivaizduoja vienaip,
bet gal man reikėtų labiau pasipriešint tam, ko nori „viešbutis“.
Taip. „Viešbutis“.
Aš prašiau daugiau išeiginių, kad aplankyčiau sūnų,
bet „viešbutis“ nesutiko.
Na, man labai gaila. Tikiuosi, judu greit pasimatysit.
Ačiū, Čadai. Aš irgi tikiuosi.
- „Viešbutis“ - tai mano mama. - Taip ir supratau, Čadai.
Tu supranti mane.
Maksimai, esu žiauriai pavargęs. Vakar nespėjau nė grįžti namo.
Na, gera žinia yra ta, kad Hjugas Sančesas šįvakar tikrai turėtų pasirodyti.
Berniukų vakarėlis.
- Berniukų vakarėlis. - Tu tebesi mano manim?
Jei taip,
aš galiu būti tikra rakštis subinėj.
Labutis!
Nė už ką neatspėsit, kas vakar vakare buvo mūsų restorane.
Išėjusi iš klubo
užsukau pavakarieniauti ir radau jį ten.
Tu rimtai?!
Taigi, jei vakar būtume išėję, kaip aš prašiau,
aš būčiau sutikęs Hjugą Sančesą?!
Kaip jis tau? Patiko?
Taip, bet…
Kaip tu galėjai?!
Aš tik norėjau pakelti tau nuotaiką.
Tu liūdėjai dėl Lorenos…
Dabar aš nesu liūdnas, Maksimai,
dabar aš - piktas!
Nes nesusitikau su Hjugu Sančesu
ir nepaskambinau Lorenai!
Ir dar teko šokti su tuo puskvailiu Hektoru.
Kodėl negalėjome eiti namo?!
Todėl, kad aš nenoriu eiti namo!
Man ten negera.
Sara su mama mirtinai susipyko.
Sara išėjo iš namų…
Mano šeima byra, o aš nieko negaliu padaryti.
Nuo tada, kai mirė tėtis, aš sau kartojau:
„Maksimai, dabar tu atsakai už šeimą.“
Seksistiška.
Bet miela.
Nenoriu eiti namo, nes namai man primena, kad susimoviau.
Ne, Maksimai, kaip tai susimovei?
Tavo mama ir sesuo per daug myli viena kitą, kad nutrauktų santykius.
Teisingai. Kartais santykiai nutrūksta, bet tik tam, kad labiau sutvirtėtų.
Tiesiog palaikyk jas abi.
Jūs tikrai išlipsit iš šitos bėdos.
Juk jūs viską galit.
Esat Maksimas, Sara ir Nora Galjardai.
Tu vėl esi mano Memas?
Kitaip ir būti negali.
Nors ji irgi moka tave padrąsinti ne ką blogiau už Memą.
Ačiū.
- Nepyk, kad taip ir nesutikom Sančeso. - Nieko tokio.
Galiu pasakyti, kad jis labai malonus. Tiesą sakant…
Hjugo Sančeso autografas?
Nepyk. Po ranka neturėjau švarios servetėlės.
Ant jo panaudotos servetėlės?
Pabučiavau Hjugą Sančesą.
Čia padažo skonis?
Troškinio.
Labas, Sara. Kaip sekas?
Ar yra kokia galimybė, kad pagyvenčiau dar kelias dienas…
ar savaites…
viešbutyje?
Nebūtinai apartamentuose. Nors dvigulėje lovoje miegoti geriau.
Apgailestauju, juk sakiau, kad šiandien juos pradės remontuoti.
Tikrai?
Galiu miegoti bet kur. Esu tokia maža, kad net spintoje tilpčiau!
Klausyk…
Leisiu tau pasinaudoti registratūros telefonu,
jei norėtum paskambinti draugui arba šeimos nariui.
Žinoma, neprivalai man pasakoti, kas atsitiko, bet…
jei tau ko nors reikia, pasistengsiu padėti.
Aš - lesbietė.
Pirmą kartą tai pasakiau.
Bet sužinojo mano mama,
- ir ji galvoja, kad pateksiu į pragarą… - Ne.
…todėl negaliu grįžti namo ir nežinau, ką man daryti,
nes bijau tai pasakyti kitiems žmonėms, tai kur man gyventi…
Gali gyventi pas mane.
- Ką? - Taip.
Gali gyventi mano bute. Tiek, kiek reikės. Tikrai.
Tu rimtai?
Mama mane mokė, kad moterys turi padėti viena kitai.
Negali likti viena su savo problemomis.
Aš su tavim.
O Dieve… Ačiū tau!
Viskas bus gerai, pažadu.
O aš maniau, kad viešbutyje puikiai praleidai laiką.
Na, nors ir žinojai ne viską, kas tuo metu vyko…
vis dėlto paklausei Memo patarimo.
Tu palaikei mus abi.
Na, einu pyktis su apygardos prokuroru.
Myliu tave, čaparito.
- Ir aš tave, mama. - Iki, Sarape.
Ate.
Gerai, einam.
Vis prisimenu, ką man sakė Izabelė.
Kartais santykiai nutrūksta, bet tik tam, kad labiau sutvirtėtų.
Tai, kad šiandien yra blogai, nereiškia, kad taip bus visada.
Kaip… Pasiruošęs metaforai?
Kaip šis uostelis.
Žinai, anksčiau čia viskas buvo taip, kaip ten, iš kur grįžtame.
Kai man ėmė sektis, nusprendžiau grąžinti skolą.
Tai čia tu pasistengei?
Taip.
Tai buvo pirmas dalykas, kurį padariau, kai praturtėjau.
Jachtoje papasakosiu apie tai daugiau.
- Labai įspūdinga. - Taip.
Taigi, kita istorijos dalis bus apie tai, kaip mama grįžo namo?
Norėčiau.
Tada to dar nežinojau,
bet manęs laukė dar didesnė problema, galėjusi sugadint mano gyvenimą.
Maksimai Galjardai. Kaip malonu vėl pasimatyti, mano drauge.
Šok į mano laikiną kabinetą.
Turiu informacijos, kuri tau turėtų būti labai įdomi.
Išvertė Laima Banionienė