Vitaj v prekrásnom Acapulcu.
Hej, je to tu naprd.
Teda, prečo sme tu?
Tu som sa hrával, keď som vyrastal.
S Memom sme sem vkuse chodili.
Vždy sme chytili… Ako sa to povie?
- Tetanus? - Chňapáča.
Navyše neskôr v príbehu použijem tento prístav ako metaforu.
Metafora. Fíha, vzrušujúce.
Ja viem, však? Dobrá metafora je pre mňa neodolateľná.
Takže vo valentínsky večer som po schôdzke s Isabel prišiel domov.
Vytiahnuté listy od Roberty
mohli znamenať len jedno.
Mama našla listy a objavila sestrino tajomstvo.
Nevrav, len počúvaj.
Viem, že si smutná,
ale všetko bude v poriadku.
Som tu pre teba.
Mám ťa rád.
Aj ja teba.
Čo sa tu deje?
Kde je Sara?
Asi s tvojou „bývalou“ Robertou.
Mami, vysvetlím to…
Neobťažuj sa.
Tvoja sestra všetko vysvetlila!
Povedala aj, že ma nenávidí,
pretože túžiť po dokonalých deťoch je zjavne nesprávne.
Ale čo si jej povedala ty?
Musíme o tom hovoriť ako rodina.
Presne to som jej hovoril.
Potichu. So zajakávaním.
Skôr som si to pomyslel.
Možno to o mne nevieš,
ale nemám rád konfrontáciu.
- Prepáč. - Sare nemám čo povedať,
kým sa mi neospravedlní.
Myslí si, že môže len tak vyletieť a odísť?
Ach, nie.
Keď sa vráti, zistí, že som sa zbavila jej vecí,
čo ju odklonili na ten životný štýl.
Mami. To nie je štýl…
Tento gramofón musí ísť.
Bohvie akú Bohom zabudnutú hudbu počúvala.
Áno! Dobrý nápad.
Hej, nepokazil sa ti práve tvoj?
Vieš čo…
možno aj áno.
Hej, to by tu nemalo byť.
Vďaka.
Pardon.
Čo tu…
Nie si Máximova sestra?
Počkať… ty si tu spala?!
Ahoj!
Máximo, nestratil si niečo? Napríklad sestru?
Sara.
Ako si sa sem dostala?
Počkala som, kým šiel strážnik na záchod a vošla som.
Guillermov malý mechúr opäť útočí.
Mama mi to povedala. Veľmi ma to mrzí.
Musíme o tom hovoriť ako rodina!
Nemám jej čo povedať,
kým sa mi neospravedlní.
Neviem, čo budem robiť,
ale domov nejdem.
Sestra sa pohádala s mamou
a premýšľal som…
Už sa pýtala. Vieš, že tu nemôže ostať…
Julia, prosím.
Nemá kam inam ísť.
Nemá prácu, ani peniaze a má len šestnásť!
V podstate sedemnásť.
Dobre. Áno. Pár izieb v severnom krídle je voľných.
Ale zajtra začínajú s renováciou.
Môže tam ostať na jednu noc, maximum.
Máximo, nie maximum. A ďakujem. Si skvelá.
Hej.
Máš šťastie…
Dnes je jediná voľná izba apartmán.
Ďakujem. Ale nepotrebujem toho veľa.
Šialené, ako sa nás kapitalizmus snaží presvedčiť, že treba extravagantné veci.
Vždy som mala rovnaký názor…
Ježišikriste!
Fíha.
Bál som sa o rodinu,
ale vedel som, že jeden človek ma vždy rozveselí.
Všetko najlepšie k 30. výročiu, Nellyovci.
Nech sú vaše dni plné radosti. Som z vás nadšený.
Dobre, možno nie vždy.
Čo sa deje?
Tak veľmi mi chýba Lorena, až ma z toho bolí srdce.
Ubehlo toľko času, že zabúdam na jej tvár.
Rozlúčili ste sa včera večer.
Viem, ale mám pocit, akoby to boli dva dni.
Preboha. Pozri na toto.
Hugo Sánchez je v meste?
Môj obľúbený futbalista!
To je fakt super.
Predstav si, že by som ho stretol.
Memo, nedovolím, aby si bol rozrušený kvôli Lorene.
Ty si ma rozveselil nespočetne veľakrát.
Tak dnes budem ja tvoj Memo!
- Budeš môj ja? - Hej!
Urobím všetko, čo robíš ty, keď som smutný.
Napríklad, ako keď poviem: „Dokážeš čokoľvek. Si Máximo Gallardo.“
Presne! Ibaže použijem namiesto svojho mena tvoje.
Veľmi múdra úprava.
Takže, čo budeme robiť?
Stretneme sa s Hugom Sánchezom.
Vždy, keď tu je, chodí do klubu Plážová kočka v La Costera.
Takže dnes tam ideme aj my.
Pánska jazda.
Pánska jazda!
Ale dnes mám plány s Isabel.
Pánska jazda plus Isabel.
Pánska jazda plus Isabel. Ha?
Chad, ako ti pomôžem?
No, nerád ruším, ale chcel by som poprosiť o celkom komplikovanú láskavosť.
Bože, prečo ma tak trestáš?
Iste. Čo potrebuješ?
Na našu svadbu som rezervoval svojho obľúbeného dj-a,
ale zrušil nám to.
Tak Julia zarezervovala salsa skupinu, ale neviem tancovať salsu.
Takže…
No, možno…
Asi by som sa spýtal Beta.
Hej, sranda, práve som sa ho spýtal a povedal, že sa mám spýtať vás.
- To je sranda. - Hej.
- Skús Héctora. - Tiež som sa pýtal. Aj on povedal… vás.
Skúsil si sa spýtať…
Všetci povedali, že ste tu najlepší tanečník.
Bože, prečo ma takto trestáš?!
Dnes večer ti dám jednu lekciu.
Dovtedy mi umy auto.
Videl som Karate Kid. Tak…
Tak sa naučím tanečné kroky?
Nie, tak budem mať umyté auto.
Nespravím to zadarmo.
Mami!
Prišiel som sa len prezliecť, nebudem večerať dom…
Mami, čo si to urobila? Vyzerá to tu ako smútočné miesto pre mníšku.
Dobre.
Keď Sara príde,
chcem, aby sa sústredila len na Ježišovo odpustenie.
To nie je Ježiš ale Barry Gibb z Bee Gees.
Predávali ho pred kostolom, tak som predpokladala.
Svoje najtemnejšie tajomstvá som zveril Bee Gees?
Nemôžem tu byť. Už to ani nie je Sarina izba.
Láme mi to srdce.
Prehnané?
Kiežby sme nevyhodili jej veci.
Vlastne som nič nevyhodil.
Škatule som dal k sebe. Keby náhodou.
Fakt? Takže môžeme izbu uviesť do rovnakého stavu?
Ďakujem!
Dobre. Rýchlo, čochvíľa sa už asi vráti domov.
Ďakujem!
Chudinka Sara. Určite sa má hrozne bez matky.
Hugo, v 80. rokoch
nemal nočný život v Acapulcu konkurenciu.
Bohatí a slávni z Mexico City prišli preflámovať celý víkend.
Netušil som, či sa tam dostaneme,
ale Memo potreboval rozveseliť, tak som sa musel pokúsiť.
Vďaka za pozvanie.
Fakt dúfam, že uvidíme toho futbalistu, ktorý mi je ukradnutý.
Páči sa mi. Je vtipná.
Vy dvaja nie.
Ale sme tu s ňou!
Je mi to jedno. Nejdete dnu.
To je beznádejné. Možno by sme mali ísť.
Zajtra nás v Las Colinas čaká dlhý deň.
Počkať, pracujete v Las Colinas?
Nabudúce začnite tým.
Počkať. To sa nestalo.
Ale áno, stalo, Hugo.
Ukázalo sa, že práca v Las Colinas
nás začlenila do komunity pracovníkov v luxusných službách.
Všetci sme sa navzájom o seba starali.
Poznáš tých blbcov v kluboch,
čo vždy obídu rad
a myslia si, že sú lepší, než ostatní?
Dnes sme tí blbci my!
Celé som to tu prezrela. Po Hugovi Sánchezovi ani stopy.
To nič. Je ešte skoro. Zaručíme, že sa budeš skvelo baviť, Memo.
Dajme si niečo na pitie a počkajme.
Počkať. Chcem niečo skúsiť.
Zdravím. Pracujeme v Las Colinas.
V Las Colinas?
Kto tam pracuje, je náš priateľ.
Dnes pijete zadarmo!
Raz, dva, tri.
Raz, dva, tri. Raz, dva, tri.
- Raz, dva, tri. - Spomaľte.
Raz, dva, tri.
- Raz, dva, tri. Chad! - To bolí.
Veľmi jednoduché.
- Raz, dva, tri. - Veď to robím. Raz, dva, tri.
Musíš sa uvoľniť.
No, snažím sa, ale ste desivý.
Problém je v tom, že nevedieš. Nasleduješ.
Nasledujem, lebo neviem, kam idem.
Nasleduješ, lebo si neistý.
Potrebuješ mať v kroku väčšiu sebaistotu.
Buď lídrom.
Rád povediem. Len potrebujem, aby bol niekto trochu vpredu a ukázal mi ako.
To je nasledovanie!
Skúsme to znova.
Bože.
Skvelá noc!
Ďakujem vám pekne.
Pôjdeme domov?
Domov? Nie. Musíme počkať na Huga Sáncheza!
Čo je to za zvuk?
Neviem, ale…
Zdá sa, že to ide z…
budúcnosti.
Akoby o niekoľko rokov neskôr
niekto rozprával príbeh o tejto chvíli,
ale jeho bezohľadný synovec si nevypol zvonenie na telefóne…
Jasné, chápem. Prepáč.
Ahoj, mami.
Ahoj! Zabudol si napísať, keď ste pristáli.
Prepáč. Strýko Máximo mi práve vravel
o tej veľkej hádke s abuelou a ako si strávila super deň v letovisku.
Tvoj strýko nikdy nehovorí príbehy pravdivo.
Hej! Niekedy áno.
Áno, v letovisku som sa bavila. Ale aj dosť premýšľala.
Vlastne som o jednej časti pobytu nikdy nikomu nepovedala.
Vieš, dokola som si prehrávala hádku s mamou.
A spýtala sa ma, ako som si mohla byť taká istá, že nemám rada chlapcov,
ak som to nikdy ani neskúsila.
Mala pravdu? Mohla to byť len fáza
a stretnutie s tým pravým by ma z nej prebralo?
Vtedy som rozhodla, že, ak existuje miesto, kde stretnúť chlapca,
je to v Las Colinas.
Ahoj, mamacita.
- Fuj! - Fuj!
Mrzí ma, že si to musela vidieť, muži dokážu byť odporní.
To áno. Ešte som nenašla výnimku.
Nuž, dovoľ mi predstaviť sa.
Som Daniel.
To je zákazník. Hneď prídem.
Nie! Hej, hej!
Nespoľahlivý rozprávač.
Každopádne, v klube…
Čo keby sme išli do reštiky na neskorú večeru?
Áno! A možno by som odtiaľ mohol zavolať Lorene.
Určite je ešte hore.
Nie! Musím ti pomôcť, spomínaš si?
Takže… musím zmeškať hovor s Lorenou, aby si mi pomohol cítiť sa
lepšie, keď mi chýba Lorena?
Presne! Som tvoj Memo!
Viem. Len si nie som istý, či si môj ja, tak, ako som ti bol ja sebou pre teba.
Si v poriadku, Máximo?
Iste!
Nemôžeme sa len tak vzdať.
Hej, vzdávam sa. Uvidíme sa zajtra.
Dobre, už som späť. Kde som to bola?
Hej! Nemôžeš ma len tak prerušiť. Hugo chce počuť môj príbeh.
Žartuješ? Mama niekedy flirtovala s chlapcom.
Chcem vedieť, čo bolo ďalej.
Zradca.
Takže, s Danielom sme strávili spolu celý deň.
Bol múdry, zábavný a mal rovnaký názor na všetko, na čom mi záležalo.
Ja len, že mamy v domácnosti si zaslúžia plat.
Áno!
V Úsvite mŕtvych utekajú pred zombíkmi,
ale skutočným zabijakom vo filme je kapitalizmus.
Áno!
Vačice vyzerajú ako malí diabli a neznášam ich.
Áno!
Dobre. Neznášal ich. To je chlap.
Každopádne, späť k Chadovi.
Dva, tri.
Hej!
Raz, dva, tri. Raz, dva, tri.
Leť. Leť.
- Áno! - Skvelé. Raz, dva, tri.
Otočka. Výborne.
Raz, dva, tri. Dobre!
- …tri. Raz, dva, tri. - Áno.
Tancujem!
Áno! Dokázal si to!
- Dokázal! - Cítil som tvoje sebavedomie v kroku.
- Bol si líder. - Vedel som to. Viem tancovať salsu.
Ani zďaleka, ale už si trochu menej hrozný.
„Trochu menej hrozný“.
To sa mi páči.
Každopádne, môj večer s Danielom pokračoval.
Bol ako v romantickom filme.
Sara, nikoho ako ty som ešte nestretol.
Si sebavedomá,
vtipná,
oči máš ako západ slnka.
Sara,
si bezpochyby
najmúdrejšia osoba zo svojej rodiny…
- To nepovedal. - Ako vieš?
Prečo si musíš vymýšľať?
Polovica vecí, čo vravíš Hugovi, sú lži!
Takže priznávaš, že polovica vecí je pravda.
Na to nemáš byť hrdý!
No, ako vravím,
navzájom sme si pozerali hlboko do očí.
A vtedy sa to stalo.
Už to všetko dáva zmysel.
Áno! Cítim to rovnako!
Viem, že sme sa len stretli,
a povedia, že je to šialené,
ale je mi to jedno…
Čože?
Čo to robíš?! Nie!
No, si úžasný, fakt.
A nevylož si to zle,
ale už nikdy v živote nechcem pobozkať muža.
Ako si to mám vyložiť dobre?
Zrazu som zistila, prečo som sa na škole
nikdy nechcela hrať s chlapcami,
prečo všetky kamarátky pozerali na Johna Travoltu,
ale ja som nemohla odtrhnúť oči od Olivie Newton-John.
Mnoho chvíľ, keď som si myslela, že nie som v poriadku.
Už to všetko dávalo zmysel.
Konečne som si bola istá, kto som.
Hej, hej. Najdôležitejšia chvíľa života.
No ale späť ku mne.
Už sú tu len nuly. Môžeme ísť domov?
Nie! Hugo Sánchez príde, len musíme byť trpezliví.
A kde sú? Ukáž mi jednu nulu v klube.
Čaute, chlapci!
Héctor!
Prekvapuje ma, že si to tu môžete dovoliť.
Majú tu najdrahšie drinky v celom Acapulcu.
Ak sa dozvedia, že pracuješ v Las Colinas, máš ich zadarmo.
Iste. Isteže, to som vedel.
A čo tu robíš ty?
No nič, len hľadám baby!
Vlastne, môžem sa k niečomu priznať?
Snažím sa na niekoho zabudnúť.
Na niekoho, kto mi zlomil srdce.
Viem, že vyzerám nonšalantne, ale hlboko vnútri
som len úbohá duša, ktorá chce milovať a byť milovaná.
- Prepáč, je tu hluk, ako? - Nepočuli sme!
Nič, nič!
Vravím, že hľadám baby!
Večer sa jednoznačne zvrhol. Môžeme už ísť?
Nie! Prosím, ostaňte!
Celý deň som uväznený v maličkej kancelárii,
mimo slnka a ľudí.
Prosím… Ostaňte, som strašne osamelý.
- Čože? - Hlasnejšie!
Nič, nič!
Ostaňte! Večer sa len začína!
Táto pesnička je super! Prosím, no tak!
Smrkám. Bolí ma sánka, som živý ako nikdy!
Počujte, príďte ma hocikedy pozrieť do kanclu. Pre čokoľvek. Fakt.
To sú pravidlá Cestných psov. Sme Cestné psi!
Čo sme? Čo sme?
Cestné psi, jasné!
Hej, máte radi filmy? Nezaložíme filmový klub? Filmový klub Cestných psov!
Neodmietnite, nie.
Musíme si pozrieť Obyčajných ľudí, to je taký smutný film, chlapci.
Zdravím, DP.
Len som sa chcel poďakovať za včerajšiu lekciu.
Bolo mi potešením.
A viete čo? Máte pravdu. Nechával som sa viesť inými.
Ale ukázali ste mi, ako byť lídrom.
Som rád, že si sa naučil túto životnú lekciu.
Životnú? Vravel som len o tancovaní.
Panebože, to je životná lekcia.
Ako napríklad tu v práci, moja…
„Letovisko“ má veci rado istým spôsobom,
ale možno musím viac vzdorovať proti vôli „letoviska“.
Jasné. „Letovisko“.
Snažil som sa zobrať si viac voľna na návštevu syna,
ale „letovisko“ to nedovolí.
Nuž, škoda pre vášho syna. Dúfam, že ho čoskoro uvidíte.
Ďakujem, Chad. Aj ja v to dúfam.
- „Letovisko“ je mama… - Viem, Chad.
Chápete ma.
Máximo, som taký unavený. Neverím, že som sa včera ani nedostal domov.
No, dobrou správou je, že Hugo Sánchez tam dnes určite bude.
Pánska jazda.
- Pánska jazda. - Stále si mojím ja?
Ak áno,
dokážem byť fakt otravný.
Ahoj!
Neuveríte, kto včera prišiel do La Marea.
Hugo Sánchez!
Keď som odišla z klubu,
išla som na večeru a bol tam.
Žartuješ?!
Takže ak by som včera odišiel, tak ako som chcel,
mohol som stretnúť Huga Sáncheza?!
Aký bol? Milý?
Áno, ale…
Ako si mohol?!
Len som ťa rozveseľoval.
Bol si smutný kvôli Lorene…
No, teraz nie som smutný, Máximo,
som nahnevaný!
Lebo som sa nestretol s Hugom Sánchezom.
Nevolal som s Lorenou!
A museli sme tancovať so smiešnym Héctorom.
Prečo si nám nedovolil ísť domov?!
Lebo ja nemôžem ísť domov!
Už sa tam ani necítim ako doma.
Sara s mamou sa veľmi pohádali.
Sara odišla…
Moja rodina sa rozpadá a nemôžem to napraviť.
Odkedy umrel otec, som si hovoril:
„Dobre, Máximo, teraz je na tebe, aby bolo rodina v bezpečí.“
Sexistické.
Ale milé.
Nechcem ísť domov, lebo mi to pripomína, že som zlyhal.
Nie Máximo, ako si zlyhal?
Mama so sestrou sa majú príliš rady, aby sa to takto skončilo.
Naozaj. Niekedy sa veci musia rozbiť, aby sa vrátili silnejšie.
Len tam musíš pre ne byť.
Vyriešite to.
Koniec koncov, dokážete čokoľvek.
Ste Máximo, Sara a Nora Gallardovci.
Už si zase môj Memo?
Prirodzený kolobeh vecí.
Hoci, ona je fakt dobrá Memo v zácviku.
Ďakujem.
- Prepáč, že sme nestretli Huga Sáncheza. - To nič.
Pre úplnosť, bol fakt milý. Vlastne…
Mám podpis Huga Sáncheza?
Prepáč. Mala som zobrať čistú servítku.
Na servítke, čo použil?
Pobozkal som Sáncheza.
A chutí ako mole?
Pozole.
Ahoj, Julia!
Ahoj, Sara. Ako sa darí?
Mohla by som ostať ešte pár dní…
alebo týždňov…
v hoteli?
Nemusí to byť apartmán. Hoci obrovská posteľ by bola fajn.
Mrzí ma to, ale vravela som ti, že v izbách začína renovácia.
Určite?
Prespím hocikde. Som celkom malá, postačí aj skrinka!
Pozri…
pokojne použi telefón na recepcii,
ak chceš zavolať kamarátom alebo členovi rodiny.
Samozrejme, mi nemusíš povedať, čo sa stalo, ale…
ak ma potrebuješ, som tu.
Som lesbička.
Fíha.
Prvýkrát som to takto povedala.
Ale mama na to prišla
- a myslí si, že smerujem do pekla… - Nie, nie.
…a nemôžem sa vrátiť, neviem čo spraviť,
lebo sa to bojím povedať iným, takže kde budem bývať…
Sara. Sara.
Môžeš ostať u mňa.
- Čože? - Áno.
Môžeš ustať u mňa v byte. Koľko len potrebuješ. Myslím to vážne.
Určite?
Mama ma naučila, že ženy by sa mali vždy navzájom podporovať.
A nemala by si to prežívať sama.
Som tu pre teba.
Panebože… Ďakujem!
Všetko bude v poriadku, sľubujem.
Fíha.
A to som si myslel, že si sa v letovisku len zabávala.
No, aj keď si nevedel o všetkom, čo sa dialo…
aj tak si urobil, čo ti Memo povedal.
Bol si tam pre nás obe.
Tak, musím ísť nakričať na okresného prokurátora.
Ľúbim ťa, chaparrito.
- Aj ja teba, mami. - Čau, Sarape.
Ahoj.
Dobre, poďme.
Všetko to vedie k tomu, čo mi povedala Isabel.
Niekedy sa veci musia rozbiť, aby sa vrátili silnejšie.
To, že je niečo teraz zlé, neznamená, že sa to nemôže zlepšiť.
Presne ako… Pripravený na metaforu?
Presne ako tento prístav.
Vieš, celá táto oblasť vyzerala ako to miesto, kde sme začali.
Keď sa mi začalo dariť, chcel som sem niečo vrátiť.
Fíha.
To si urobil ty?
Áno.
Prvá vec, čo som urobil, keď som zbohatol.
Viac ti prezradím na lodi.
- To je… To je celkom husté. - Hej.
Takže, ďalšia časť príbehu je o maminom návrate domov?
Kiežby.
Vtedy som to nevedel,
ale jeden urgentnejší problém čoskoro všetko zmenil.
Máximo Gallardo. Tak rád ťa znova vidím, fešný kamarát.
Nastúp si na chvíľu do mojej kancelárie.
Mám nejaké informácie, ktoré si nechceš nechaj ujsť.
Preklad titulkov: Jozef Ferencz